Справа № 132/1655/22
Суддя: Сєлін Є. В.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/1655/22
Провадження № 2-а/132/20/22
Рішення

Іменем України

21 жовтня 2022 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі: головуючого - судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання - ГОРДІЄНКО А.М., за участі позивача - ОСОБА_1 та його представника - адвоката ДОВГАЛЮК Л.І., третьої особи - ЛІВАНДОВСЬКОГО В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області справу №132/1655/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - поліцейський відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Лівандовський В`ячеслав Романович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5462825 від 08 червня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2022 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5462825 від 08.06.2022 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрити. Дану вимогу обґрунтовував тим, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та протиправною, у ній не відображено дійсних обставин справи, складено за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями вимог чинного законодавства. Так, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки він не порушував жодних правил дорожнього руху України; учасником дорожнього руху не був; працівники поліції його не зупиняли; його автомобіль був припаркований в момент, коли на службовому автомобілі до нього під`їхали працівники поліції, які одразу виявили бажання перевірити наявність документів на право керування транспортним засобом та наявність страхового полісу. Він надав водійське посвідчення та свідоцтво на транспортний засіб, незважаючи на те, що не був водієм та не керував автомобілем на момент пред`явлення працівниками поліції вимоги. З приводу страхового поліса пояснював, що порушень правил дорожнього руху працівниками органу поліції виявлено стосовно нього не було, та протокол щодо порушень правил дорожнього руху не складався, а тому законних підстав для здійснення контролю за наявністю страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у поліцейських не було. З урахуванням викладеного, враховуючи, що він не порушував правил дорожнього руху України, не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди, не був зупинений працівниками поліції, а знаходився в припаркованому автомобілі, коли до нього під`їхали працівники поліції, законні підстави для здійснення контролю за наявністю у нього страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у працівників поліції були відсутні. Вважає, що при таких обставинах, вимога пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була незаконною, а відтак і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 01.08.2022 року, вказаний адміністративний позов переданий на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою від 04.08.2022 року, призначив розгляд питання про поновлення ОСОБА_1 процесуального строку для звернення до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - поліцейський відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Лівандовський В`ячеслав Романович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5462825 від 08.06.2022 року.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 14.09.2022 року, поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - поліцейський відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Лівандовський В`ячеслав Романович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5462825 від 08.06.2022 року, відкрите спрощене позовне провадження в адміністративній справі, призначене судове засідання, запропоновано відповідачу подати обґрунтовані письмові заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, та зобов`язано надати всі наявні матеріали, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, відповідно до постанови серії ЕАО № 5462825 від 08.06.2022 року.

Згідно відзиву на позов, Головне управління Національної поліції у Вінницькій області просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Дану позицію обґрунтовує тим, що позов є безпідставним та необґрунтованим, оскільки оскаржувана постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395, інспектор поліції під час її винесення діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Обставини вчинення правопорушення підтверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності. Поліцейський оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, та правомірно виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 17.10.2022 року, визнано обов`язковою участь у судовому засіданні позивача ОСОБА_1 та третьої особи - поліцейського відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Лівандовського В.Р., якого зобов`язано надати в судове засідання належні докази правомірності винесення постанови серії ЕАО № 5462825 від 08.06.2022 року.

На виконання ухвали суду від 17.10.2022 року, поліцейським відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Лівандовським В.Р. надано суду належним чином оформлений рапорт від 08.06.2022 року, в якості доказу правомірності винесення постанови серії ЕАО № 5462825 від 08.06.2022 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ДОВГАЛЮК Л.І. в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у поданому позові.

Відповідач - уповноважений представник Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, із заявами та/або клопотаннями щодо відкладення розгляду справи, до суду не звертався.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - поліцейський відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ЛІВАНДОВСЬКИЙ В.Р. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, просив у їх задоволенні позивачу відмовити у повному обсязі, оскільки він, як уповноважений працівник поліції, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. За наявності доказів та встановлених обставин, які вказували на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.1г ПДР України, було винесено оскаржувану постанову, яку було оголошено позивачу негайно після закінчення розгляду справи, роз`яснено порядок її оскарження та строк сплати ним штрафу, а отже його дії є правомірними.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що 08.06.2022 року поліцейським відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Лівандовським В`ячеславом Романовичем винесено постанову серії ЕАО № 5462825 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425,00грн.

Із змісту оскаржуваної постанови серії ЕАО № 5462825 від 08.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 - 08.06.2022 року о 20год.47хв. в місті Калинівка по вулиці Михайла Грушевського, 49, керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1г ПДР України (відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся із вказаним адміністративним позовом, в якому зазначає, що постанова серії ЕАО № 5462825 від 08.06.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та безпідставною, оскільки правил дорожнього руху він не порушував. А обов`язок водія пред`являти поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - страховий поліс) виникає виключно у випадках передбачених законом, а саме при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складався, матеріали дорожньо-транспортної пригоди не оформлювалися, то у інспектора патрульної поліції було відсутнє право вимагати від нього пред`явлення страхового поліса.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам сторін, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктом (ґ) пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 2.4 ПДР України встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду із вказаним адміністративним позовом, посилається на норму статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV), враховуючи положення якої він не зобов`язаний був пред`являти страховий поліс на вимогу інспектора патрульної поліції, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП.

Проте, суд з цією позицією позивача ОСОБА_1 не погоджується, вважає її помилковою, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з статтею 53 Закону № 1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Положеннями статті 53 Закону № 1961-IV передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Отже, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не обов`язково має передувати порушення водієм ПДР України або скоєння дорожньо-транспортної пригоди, адже обов`язок мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс, а також права працівників Національної поліції контролювати дотримання даної вимоги ПДР України не ставляться у залежність від вчинення водієм порушення ПДР України чи спричинення дорожньо-транспортної пригоди.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 08.11.2018 року у справі № 545/1792/16-а (провадження № К/9901/10434/18); від 21.11.2018 року у справі №465/6677/16-а (провадження № К/9901/15441/18); від 21.12.2018 року у справі № 175/1224/16-а (провадження № К/9901/22522/18); від 24.01.2019 року у справі № 201/6167/17 (провадження №К/9901/21401/18); від 31.01.2019 року у справі № 462/2847/16-а (провадження №К/9901/17358/18).

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначені вище висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, які приведені судом, були враховані Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 31.01.2019 року у справі № 137/1399/18.

Натомість, позивач ОСОБА_1 в протилежність цих висновків, та на підтвердження своєї позиції, що вимозі працівника поліції щодо пред`явлення полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передує порушення водієм Правил дорожнього руху або скоєння дорожньо-транспортної пригоди, приводить посилання на постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року у справі № 161/7068/16-а.

Однак, як вбачається з постанов Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17, та від 22.10.2019 року у справі № 161/7068/16-а, в них відсутні правові висновки щодо застосування норм статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому посилання на них є безпідставним.

Підсумовуючи викладене, позивач ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, а саме автомобіля марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », зобов`язаний був 08.06.2022 року у відповідності до вимог підпунктів 2.1, 2.4 ПДР України, мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як встановлено в судовому засіданні зі слів позивача ОСОБА_1 , він 08.06.2022 року на вимогу поліцейського відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Лівандовського В.Р. пред`явити чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, повідомив, що керував транспортним засобом без такого полісу, оскільки строк дії останнього напередодні закінчився, а новий він не отримав.

Дані пояснення позивача ОСОБА_1 , підтвердив в судовому засіданні поліцейський відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Лівандовський В.Р. , який зазначив, що дійсно на його вимогу пред`явити чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_1 повідомив, що такого немає, оскільки строк дії наявного у нього полісу напередодні закінчився, а новий він не отримав.

Ці ж обставини підтвердив свідок - поліцейський СРПП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , який будучи попередженим судом відповідно до вимог ст.212 КАС України, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань, та приведеним судом до присяги, зазначив, що після повідомлення ОСОБА_1 про відсутність у нього чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ним за допомогою Єдиної централізованої бази даних МТСБУ була перевірена дана інформація, та за результатом перевірки якої було встановлено, що ОСОБА_1 не мав станом на 08.06.2022 року чинного страхового полісу.

Отже, факт відсутності чинного страхового поліса під час керування позивачем ОСОБА_1 - 08.06.2022 року о 20год.47хв. в місті Калинівка по вулиці Михайла Грушевського, 49, транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », визнаний позивачем у судовому засіданні, а також підтверджується поясненнями третьої особи - поліцейським відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Лівандовським В.Р. та свідком - поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , який перебував в одному екіпажі патрульної поліції з Лівандовським В.Р. , що підтвердив свідок -громадянин ОСОБА_6 .

Щодо тверджень позивача ОСОБА_1 , викладених в адміністративному позові про те, що він 08.06.2022 року не був учасником дорожнього руху; працівники поліції його не зупиняли; його автомобіль був припаркований в момент, коли під`їхали працівники поліції на службовому автомобілі; він не був водієм та не керував автомобілем на момент пред`явлення працівниками поліції вимоги, то вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються наступними доказами.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Учасниками дорожнього руху згідно пункту 1.10 ПДР України, є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Пунктом 2.3в ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Як вбачається з даної норми, водій зобов`язаний використовувати ремінь безпеки (пристібатись ременем безпеки) під час руху автомобіля, та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ремнями безпеки.

З рапорту від 08.06.2022 року, наданого суду на виконання ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 17.10.2022 року, встановлено, що поліцейський відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Лівандовський В.Р. спільно із поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , патрулюючи місто Калинівка, на вулиці Грушевського помітили автомобіль марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », водій якого не був пристебнутий ремнем безпеки, у зв`язку із чим, ними було прийняте рішення про зупинку даного транспортного засобу, з метою перевірки документів. Наздогнавши даний автомобіль, було встановлено, що за його кермом перебував громадянин ОСОБА_1 , якому було запропоновано пред`явити документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, свідоцтво про реєстрацію транспортним засобом, та страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В судовому засіданні старший лейтенант поліції Лівандовський В.Р. уточнив, що рухаючись в одному екіпажі патрульної поліції із поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , по вулиці М.Грушевського в місті Калинівка, їм назустріч рухався автомобіль марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », водій та пасажир якого не були пристебнуті ремнями безпеки, у зв`язку із чим, ними було прийняте рішення про зупинку даного транспортного засобу, та з цією метою, водій автомобіля патрульної поліції - ОСОБА_5 розвернувся з дотриманням правил розвороту, подав вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою увімкненого проблискового маяка синього і червоного кольору, та почав переслідувати автомобіль марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », який проїхавши певну відстань зупинився, і в цей момент вони наздогнали його.

Аналогічні пояснення дав свідок - поліцейський СРПП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , який будучи попередженим судом відповідно до вимог ст.212 КАС України, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань, та приведеним судом до присяги, показав, що дійсно 08.06.2022 року керуючи автомобілем патрульної поліції у складі екіпажу разом з поліцейським відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Лівандовським В.Р. , та рухаючись по вулиці М.Грушевського в місті Калинівка, помітили автомобіль марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », який рухався в зустрічному русі, водій та пасажир якого не були пристебнуті ремнями безпеки, у зв`язку із чим, ними було прийняте рішення про зупинку даного транспортного засобу, та з цією метою, він, як водій автомобіля патрульної поліції, розвернувся з дотриманням правил розвороту, подав вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою увімкненого проблискового маяка синього і червоного кольору, та почав переслідувати автомобіль марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », який проїхавши певну відстань зупинився, і в цей же момент вони наздогнали його.

Пояснення працівників поліції Лівандовського В.Р. та ОСОБА_5 підтверджуються відеозаписом з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, наданого на виконання вимог ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 14.09.2022 року, на якому чітко зафіксований момент руху автомобіль марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », водій та пасажир якого не були пристебнуті ремнями безпеки; переслідування цього транспортного засобу автомобілем патрульної поліції; а також момент зупинки автомобіля марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », в який його наздогнав автомобіль патрульної поліції.

Як свідчить часовий хронометраж, відображений на відтвореному відеозаписі, між моментом, коли автомобіль марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », перетнувся з автомобілем патрульної поліції, який рухався в зустрічному до нього напрямку руху; розворотом автомобіля патрульної поліції та переслідування ним автомобіля марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », до моменту зупинення останнього, пройшло менше однієї хвилини. Під час переслідування автомобіля марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », між останнім та автомобілем патрульної поліції, жодні інші транспортні засоби не рухалися (були відсутні).

Відеозапис з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що на наданому відеозаписі з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, дійсно зафіксовано факт, що він 08.06.2022 року в місті Калинівка по вулиці М.Грушевського, 49, особисто керував автомобілем марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », в момент, коли перетинався з автомобілем патрульної поліції, який рухався в зустрічному до нього напрямку руху, чим спростував свої ж твердження, викладені ним в адміністративному позові щодо того, що він не був учасником дорожнього руху, не був водієм та не керував легковим автомобілем на момент пред`явлення працівниками поліції вимоги.

Відносно твердження позивача ОСОБА_1 про те, що працівники поліції його не зупиняли, то вони спростовані наведеними вище доказами.

Запрошений позивачем ОСОБА_1 в якості свідка ОСОБА_6 , з метою спростування доводів працівників поліції Лівандовського В.Р. та ОСОБА_5 , щодо переслідування ними його автомобіля марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », та подання поліцейськими вимоги про зупинку транспортного засобу за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору, в судовому засіданні зазначив, що з цього приводу нічого не може пояснити, оскільки будучи пасажиром автомобіля марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 , та сидячи на передньому пасажирському сидінні, він не звертав уваги, чи рухається за ними автомобіль патрульної поліції, та чи увімкненні на ньому проблискові маячки синього і червоного кольору. Лише після зупинки ОСОБА_1 свого транспортного засобу, та вийшовши на вулицю, він побачив, як до них на великій швидкості наблизився автомобіль патрульної поліції, та зупинився з такою силою, що піднявся стовп пилу. Окрім цього, він зазначив, що особисто під час руху на автомобілі марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 , не був пристебнутий ременем безпеки.

З даних показів опосередковано випливає, що автомобіль патрульної поліції, під керуванням водія - поліцейського ОСОБА_5 , у складі екіпажу разом із Лівандовським В.Р. , дійсно наздоганяв автомобіль марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням водія ОСОБА_1 .

Щодо подання поліцейським вимоги про зупинку транспортного засобу за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору, то ця обставина не спростована зі сторони позивача жодними належними та допустимими доказами.

Твердження представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Довгалюк Л.І. про те, що за відсутності поданого поліцейським спеціального звукового сигналу про зупинку транспортного засобу, її клієнт не повинен був зупиняти свій автомобіль марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », спростовується положенням п.8.9б ПДР України, де чітко зазначено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Відносно посилання позивача ОСОБА_1 про те, що він зупинив свій автомобіль марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », не у зв`язку з вимогою поліцейського про зупинку транспортного засобу та його переслідуванням, а через призначену зустріч у цьому місці із страховим агентом, то суд за відсутності будь-яких належних доказів на підтвердження цієї обставини, відноситься до них критично. Окрім цього, позивач в ході судового розгляду справи змінював свої пояснення з цього приводу, а саме спочатку зазначав, що їдучи з роботи, зупинив свій автомобіль, з метою випити кави, натомість в подальшому, без пояснення жодних причин, вказав, що зупинився для зустрічі із страховим агентом, якого зустрів, і в цей же день оформив новий страховий поліс. На прохання головуючого у справі надати його копію, зазначив, що даний документ не взяв із собою, а тому надати його суду не має можливості. Однак дані пояснення спростовуються показами свідка ОСОБА_6 , який зазначив, що із страховим агентом в цей день вони не зустрілися та страховий поліс не оформлювали.

Виходячи із невідповідності обставин, викладених позивачем ОСОБА_1 в адміністративному позові, та його ж усними поясненнями, даними в ході судового розгляду цієї справи, які були наведені вище, суд находить їх неправдивими, спрямованими на уникнення настання адміністративної відповідальності за скоєне.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, підставою для переслідування та фактичного зупинення поліцейськими транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », яким керував позивач ОСОБА_1 слугувало порушення ним вимог п.2.3в ПДР України, а саме порушення правил користування ремнями безпеки, разом з тим, при перевірці документів ОСОБА_1 , останній не мав при собі чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1г ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Факт керуванням позивачем ОСОБА_1 - 08.06.2022 року о 20год.47хв. в місті Калинівка по вулиці Михайла Грушевського, 49, транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ-21063», номерний знак « НОМЕР_1 », без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визнаний самим позивачем ОСОБА_1 у судовому засіданні, а також підтверджується дослідженим відеозаписом з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, показами свідків.

Щодо інших доводів, зазначених позивачем в поданому адміністративному позові, як підстави для скасування оскаржуваної постанови, то суд зазначає наступне.

За змістом положень статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Аналіз положень частин першої - третьої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:

1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;

2) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

3) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі, зокрема, передбаченого статтею 126 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, що в свою чергу свідчить про дотримання відповідачем процедури розгляду справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом, поліцейським відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Лівандовським В.Р. у відповідності до вимог статті 280 КУпАП, було з`ясовано, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, винесено постанову серії ЕАО № 5462825 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.1г ПДР України, та запропоновано йому отримати копію постанови та сплатити штраф.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог статті 222 КУпАП, наділений був правом розглядати справу про адміністративне правопорушення та накладати адміністративне стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕАО № 5462825 від 08.06.2022 року, та пояснень свідка - поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 встановлено, що позивач ОСОБА_1 від отримання копії постанови та сплати штрафу відмовився.

Дані обставини опосередковано підтвердив свідок ОСОБА_6 , який в судовому засіданні зазначив, що працівник поліції намагався вручити документи ОСОБА_1 для підпису. При самій процедурі розгляду поліцейським справи та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, він не був присутнім, оскільки виходив до магазину, на розмову, що відбувалась між останніми, не звертав уваги та до неї не прислуховувався, а тому передати її зміст не може.

Позивач ОСОБА_1 в суді підтвердив, що дійсно відмовився від сплати штрафу за керування автомобілем без чинного полісу.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що стягнення поліцейським відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Лівандовським В.Р. застосовано без порушень, в межах санкції частини 1 статті 126 КУпАП, за якою позивач ОСОБА_1 правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки факт адміністративного правопорушення підтверджений зібраними у справі доказами, показаннями свідків, та поясненнями самого позивача.

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку щодо правомірності винесеної поліцейським відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Лівандовським В.Р. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5462825 від 08 червня 2022 року, а відтак відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст.6, 10, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - поліцейський відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Лівандовський В`ячеслав Романович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5462825 від 08 червня 2022 року - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя