Справа № 420/8790/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8790/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо здійснення утримання грошових коштів з пенсії ОСОБА_1 в лютому, березні, квiтнi 2022 року;

стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області незаконно утримані грошові кошти з пенсії позивача (матеріальна шкода) в розмірі 1533,70 грн. та моральну шкоду в розмірі 5337, 54 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 червня 2021 року Южноукрапнським міським судом Миколаївської області було видано виконавчий лист по цивільній справі № 486/1337/19 щодо стягнення коштів з позивача.

16 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем було відкрито виконавче провадження по вказаному виконавчому листу.

19 серпня 2021 року в рамках виконавчого провадження № 66532289 виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку скеровано до ГУ ПФУ в Миколаївській області.

Водночас, загальновідомим є той факт, що 24 лютого 2022 року через початок війни російської федерації проти нашої Держави, Указом Президента України № 64/2022 був введений воєнний стан, який на сьогодні не припинений, не скасований та був продовжений до 23 серпня 2022 року.

Серед іншого, загальновідомим є також той факт, що у лютому 2022 року Міністерством юстиції України на адресу Пенсійного фонду України було скеровано лист про припинення відрахувань із пенсій боржників за постановами державних та приватних виконавців.

Разом з тим, у лютому, березні, квітні 2022 року за наявності тимчасової заборони на стягнення грошових коштів із певних видів доходів та виплат боржників, з пенсії позивача було здійснено відрахування: лютий 2022 року - 468,20 грн. (загальний розмір пенсії - 2341 грн.); березень 2022 року - 533,75 грн. (розмір пенсії з урахуванням перерахунку соціальної виплати з 01.03.2022 року - 2668,77 грн.); квітень 2022 року - 533,75 грн. (фактична дата виплати 28 березня 2022 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 26 лютого 2022 року).

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, що серед іншого призвело до завдання матеріальної та моральної шкоди, яку слід стягнути з ГУ ПФУ в Миколаївській областi.

Ухвалою суду від 04.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 262 КАС України).

11.07.2022 року від представника ГУ ПФУ в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає що позовна заява не підлягає задоволенню, зазначивши, зокрема, що на підставі постанови приватного виконавця Баришнікова Артема Дмитровича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.08.2021 №66532289 щомісяця з пенсійних виплат позивача проводилось утримання в рахунок погашення боргу за виконавчим листом по справі № 486/1337/19.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно i до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону № 1404 заходами примусового виконання рішень с звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 68 Закону № 1404 стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також У разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Таким чином, постанова приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.08.2021 № 66532289, на думку відповідача, є обов`язковою до виконання, невиконання якої тягне за собою притягнення до адміністративної відповідальності.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено в Україні воєнний стан.

Законом України від 15.03.2022 № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", що набрав чинності 26.03.2022 (далі - Закон № 2129), тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Отже, лише починаючи з 26.03.2022 у відповідача виникли законні підстави не проводити утримання з пенсії позивача на виконання постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.08.2021 № 66532289.

Списки виплати пенсій за лютий 2022 були сформовані та направлені до банківських установ в січні 2022, за березень 2022 - в лютому 2022, за квітень 2022 - в березні 2022, ще до того як набрав чинності Закон № 2129.

Таким чином, відповідач вважає, що його дії, які полягають в утримані коштів з пенсійних виплат позивача в лютому - квітні 2022 є правомірними, а утримані кошти не підлягають поверненню.

08.07.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вважає, що представником відповідача у відзиві на позовну заяву не заперечується те, що до органів пенсійного забезпечення надходив лист Міністерства юстиції України стосовно призупинення відрахування із пенсії боржників.

Позивач вказує, що володіючи цією інформацією, відповідач не вчинив жодної дії для коригування своєї правової поведінки (зокрема, не звернувся до приватного виконавця із запитом як діяти у цій ситуації, не повідомив адресанта (Міністерство юстиції України) про неможливість призупинення відрахування за відсутності відповідного рішення виконавця чи внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження»). Фактично відповідач не здійснив жодних розумних дій та пасивно очікував розвитку правового регулювання спірних правовідносин, що, як відомо, не є достатньо простим за своєю процедурою тим більше за наявності постійної загрози від держави-агресора. Доказів зворотного органом пенсійного забезпечення не надано, як і не зазначено підстави, що дозволяли ігнорувати правові принципи (зокрема, верховенство права та пропорційності).

З огляду на це рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області про утримання коштів з пенсії позивача за спірний період, на думку позивача, не відповідає критеріям, що передбачені в п. 3, 5, 6, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 листопада 2020 року по справі №486/1337/19 позовну заяву акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованість за кредитним договором б/н від 05 лютого 2014 року станом на 23 липня 2019 року у розмірі 8609 (вісім тисяч шістсот дев`ять) гривень 09 (дев`ять) копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" судовий збір в розмірі 554 (п`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 21 (двадцять одну) копійку. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

03.06.2021 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області видано виконавчий лист про стягнення заборгованості.

На підставі постанови приватного виконавця Баришнікова Артема Дмитровича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.08.2021 № 66532289 щомісяця з пенсійних виплат позивача здійснюється утримання в рахунок погашення боргу за виконавчим листом по справі № 486/1337/19.

Як встановлено судом, з пенсії позивача здійснено відрахування: лютий 2022 року - 468,20 грн.; березень 2022 року 533,75 грн.; квітень 2022 року - 533, 75 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаними відрахуваннями, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», грошові суми, стягнуті з боржника (у т.ч. одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Як встановлено ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч.1 ст.69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Як визначено приписами ч.ч.1, 2 ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Аналогічні положення щодо строку виплати пенсій містяться і в ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається зі змісту положень ст.90 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відрахування з пенсій можуть провадитися виключно на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріальних контор та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до чинного законодавства провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.22 року строком на 30 діб.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 року №133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18.04.2022 року №259/2022, який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 року №341/2022, який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 року №573/2022, який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб.

15.03.2022 прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження» №2129-IX.

Відповідно до пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації), а також забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

Закон №2129-IX набрав чинності 26.03.2022.

Таким чином, саме з 26.03.2022 року тимчасово припинено звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, у тому числі й щодо строків виплати пенсії (за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія), суд доходить висновку про протиправність утримання відповідачем грошових коштів з пенсії ОСОБА_1 у квiтнi 2022 року.

Щодо утримання грошових коштів з пенсії позивача у лютому та березні 2022 року, строки виплати за які настали до 25 лютого та до 25 березня 2022 року відповідно, суд вважає такі утримання законними, оскільки вони здійснені до набрання чинності Законом №2129-IX.

У зв`язку із чим, є підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області незаконно утриманих грошових коштів з пенсії позивача в розмірі 533,75 грн.

Посилання позивача на лист Міністерства юстиції України до органів ПФУ щодо зупинення стягнення з пенсійних виплат на період воєнного стану, суд до уваги не бере, оскільки на Урядовому порталі за посиланням https://www.kmu.gov.ua/news/minyust-informaciya-shchodo-viplat-yaki-styaguyutsya-vikonavcyami-v-hodi-primusovogo-vikonannya-rishen наявна лише інформація, розміщена 24.03.2022 року, про те, що Міністерством юстиції України, зокрема, скеровано до Пенсійного фонду України листа щодо припинення відрахувань із пенсій боржників за постановами державних та приватних виконавців. Таким чином, зазначено на сайті, до закінчення воєнного стану в Україні, відрахування із пенсій боржників проводитися не повинні.

Сайт Міністерства юстиції України будь-якої інформації про лист, що був надісланий до ПФУ у лютому 2022 року, який згадує позивач, жодної інформації не містить. Ані позивач, ані відповідач такого листа Міністерства юстиції до суду не надали.

Крім того, суд бере до уваги, що листи Міністерства юстиції України не є нормативним актами та не можуть їх підміняти.

Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 5337,54 грн., суд зазначає наступне.

За приписами частин 1, 2, 3 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, під моральною шкодою законодавець розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі.

Беручи до уваги те, що позивачем не надано суду обгрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, не надано належних та допустимих доказів на її підтвердження та на підтвердження самого факту завдання моральної шкоди, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №818/1434/17, від 19.10.2020 у справі 580/194/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ураховуючи викладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса місця перебування: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (адреса: вул. Морехiдна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо здійснення утримання грошових коштів з пенсії ОСОБА_1 за квiтень 2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області незаконно утримані грошові кошти з пенсії за квітень 2022 року в розмірі 533,75 грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Андрухів