Справа № 580/4627/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року справа № 580/4627/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., за участю:

секретаря судового засідання Мішенко Д.А.,

позивач не прибув,

представника відповідача Кривохижі Ю.А. (у порядку самопредставництва),

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Осадчої Л.С. від імені ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

04.10.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Осадчої Л.С. (м.Черкаси, вул.Гуржіївська, 36, оф.401) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (18018, м.Черкаси, просп.Хіміків, буд.50; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо не зняття арешту грошових коштів на банківському картковому рахунку позивача № НОМЕР_2 , міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_3 , відкритому в АТ «УКРСИББАНК»;

зобов`язання відповідача скасувати арешт грошових коштів на банківському рахунку позивача № НОМЕР_2 , міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_3 , відкритому в АТ «УКРСИББАНК», накладений постановою старшого державного виконавця від 21.02.2022 ВП №50789080.

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач всупереч вимог закону наклав арешт на вказаний вище картковий рахунок, який відкрито під зарплатний проект Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради від 13.10.2018. Стверджує, що 27.04.2022 представник позивача звертався до відповідача заявою та просив зняти арешт з підстав віднесення його до зарплатного. На дату звернення до суду зі вказаним позовом відповіді не отримав. У позовній заяві позивач зазначив третіми особами: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ТОВ «Фінансова компанія» ДЕПТ ФІНАНС» (01135, м.Київ, вул.Дмитрівська, 39; ).

Ухвалою від 10.10.2022 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження, призначив підготовче засідання на 18.10.2022 об 11 год. 00 хв. Вказану ухвалу сторони отримали 11.10.2022, що підтверджується довідками про доставку електронних листів в їх електронні кабінети.

18.10.2022 суд у підготовчому засіданні відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення третіх осіб та відповідачу про відкладення підготовчого засідання, оголосив перерву та призначив наступне підготовче засідання на 20.10.2022 о 12год.00хв.

20.10.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив поновити йому строк на подання відзиву та відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи зазначив, що в оскаржуваній постанові державний виконавець акцентував увагу на тому, що арешт не поширюється на кошти, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення, стягнення на які заборонено законом. Вважає, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі, якщо накладення арешту на які заборонено, зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно з ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець у виконавчому провадженні №50789080 арешт на кошти вказаного позивачем рахунку не накладав. АТ «УКРСИББАНК» постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку НОМЕР_3 виконало. Зазначене свідчить, що банк також не визнав рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Отже, вказаний рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання.

У підготовчому засіданні 20.10.2022 суд постановив ухвали: про задоволення клопотання представника позивача (вх. №31888/22) щодо розгляду справи без участі позивача та його представника, поновлення строку для подання відзиву та долучив всі подані учасниками в якості доказів копії документів.

20.10.2022 ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши вступне слово, дослідивши письмові докази, оцінивши заявлені доводи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

На примусовому виконанні у відповідача перебували виконавчі провадження (далі ВП) щодо позивача, як боржника:

№50788730 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області від 11.06.2015 №2/707/7/15 про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1216497,00грн;

№50788989 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області від 05.06.2015 №2/707/453/15 про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 600993,38 грн;

№42015906 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.11.2013 №711/5890/13-ц про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 305062,37грн;

№50789080 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області від 16.10.2015 №2/707/100/15 про стягнення з позивача на користь ТОВ Фінансова компанія Депт Фінанс боргу в сумі 506227,67 грн;

№63583450 з примусового виконання постанови Центрального відділу ДВС у місті Черкаси ЦМРУ МЮ (м. Київ) від 11.06.2020 №57147509 про стягнення з позивача на користь держави виконавчого збору в сумі 379982,87 грн;

з примусового виконання постанови Центрального ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) від 03.11.2021 №67342045 про стягнення на користь держави витрат виконавчого провадження у сумі 207,30грн.

Державний виконавець, дізнавшись, що позивач отримує заробітну плату в Департаменті житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, виніс постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника: від 07.04.2014 ВП №42015906, від 22.07.2016 ВП №50788730, від 22.07.2016 ВП №50788989, від 22.07.2016 ВП №50789080, - в яких постановив звернути стягнення на доходи боржника шляхом проведення щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу) після відрахування податків у розмірі 20% погашення основного боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Також у вказаних постановах доручив головному бухгалтеру зазначеного Департамента кожні шість місяців надсилати йому звіт про здійснені відрахування та виплати боржника за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Вказані вище шість ВП об`єднані у ВП №50789080 для зведеного виконання.

Довідками Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради підтверджується, що позивачу у 2021 році за період з 01.01.2021 до 31.12.2021 нараховано сукупний дохід в сумі 572441,88грн, в т.ч. М/Д 79671,46грн, вираховано згідно з виконавчим листом 92163,14грн, у 2022 році за період з 01.01.2022до 30.06.2022 нараховано сукупний дохід в сумі 349299,49грн, в т.ч. М/Д 80442,64грн, вираховано згідно з виконавчим листом 56237,22грн, а залишок заробітної плати перераховується на зарплатний рахунок позивача.

21.02.2022 відповідач виніс постанову у ВП №50789080 про арешт коштів боржника при примусовому виконанні вказаних вище ВП, якою наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Із листа відповідача від 21.02.2022 №2392/20.25-34/11968 суд установив, що позивач звертався до нього заявою щодо зняття арешту з рахунку. Зазначеним листом відповідач повідомив, що прийняття АТ «УКРСИББАНК» постанов державного виконавця від 03.11.2021 №67342045 та від 21.02.2022 №50789080 про арешт коштів боржника свідчить про те, що звернення стягнення на кошти, що містяться на рахунку скаржника (боржника), дозволено. Тому у посадових осіб відповідача відсутні підстави для зняття арешту з рахунку позивача: НОМЕР_3 , відкритому в АТ «УКРСИББАНК».

27.04.2022 представник позивача направила відповідачу заяву, в якій просила зняти арешт з карткового рахунку позивача № НОМЕР_2 , міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_3 , відкритий в АТ «УКРСИББАНК», накладений постановою від 21.02.2022. До заяви додала довідку банку АТ «УКРСИББАНК» від 18.02.2022 вих.№57-1-06/34/25, в якій зазначено, що станом на 18.02.2022 клієнт (позивач) має в АТ «УКРСИББАНК» картковий рахунок № НОМЕР_2 , міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_3 , до якого випущена карта № НОМЕР_4 , валюта рахунку: гривня. Вказаний рахунок є зарплатним рахунком з призначенням виплати зарахування заробітної плати, який відкрито під зарплатний проект ДЕП ЖИТЛ-КОМУНАЛЬН КОМПЛ ЧЕРКАС МР 13.10.2018.

Не отримавши відповіді на заяву позивач звернувся до загального місцевого суду скаргою на бездіяльність державного виконавця. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04.07.2022 провадження закрито з роз`ясненням про підвідомчість спору адміністративному суду, оскільки стосується зведеного ВП, в якому серед іншого виконуються рішення іншого, аніж місцевий суд державного органу.

Тому адвокат позивача звернулася в Черкаський окружний адміністративний суд позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд урахував.

Абзацом другим ст.19 Конституції України встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти в межах, порядку та спосіб, які визначені законом.

Згідно зі ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі ЗУ №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зазначені в ст.5 ЗУ №1404-VIII.

Зокрема, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЗУ №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 ЗУ №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Отже, законом встановлені виключення щодо накладення арешту державним виконавцем на кошти на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Про таке виключення зазначено в постанові відповідача від 21.02.2022 ВП №50789080, порушенням прав якої обмежені доводи позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.48 ЗУ №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56 ЗУ №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з ч.3 ст.56 ЗУ №1404-VIII арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

У вказаній позивачем постанові відповідача від 21.02.2022 ВП №50789080 вказано, що межа суми звернення стягнення з урахуванням вказаних видів становить 2699123,37грн, тобто у т.ч. весь непогашений залишок основної суми боргу.

Відповідно до ч.2 ст.48 ЗУ №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35- Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Статтею 70 ЗУ №1404-VIII передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Дослідивши матеріали ВП №50789080, суд установив, що підтверджено вчинення відповідачем дій виключно щодо стягнення коштів із заробітної плати позивача. Доказів встановлення іншого майна та звернення на нього стягнення відповідач не надав. З огляду на це суд дійшов висновку, що відповідач допустив порушення заявленого права позивача.

Зокрема, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.68 Закону №1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Отже, виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів у розмірі не більше 20 відсотків та 50 відсотків заробітної плати.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.18 ЗУ №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Частиною 2 ст.59 ЗУ №1404-VIII встановлено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Вказаною вище довідкою банка підтверджується арешт зарплатного рахунку позивача. Тому відповідач мав обов`язок зняти його на виконання вказаних вище норм.

На виконання ч.5 ст.242 КАС України суд урахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 20 квітня 2022 року в справі №756/8815/20 щодо подібних обставин спору. Аналізуючи ст.ст.48, 52, 56, 59, 70 ЗУ №1404-VIII зазначив, що, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження"). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі N 905/361/19 (провадження N 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови). При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону N1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом. Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом. Тому Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Обмеження звернення стягнення на кошти заробітної плати, які знаходяться на рахунку боржника, підпадають під випадки "кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом" (абзац другий частини другої статті 48 Закону N1404-VIII).

Закон покладає на державного виконавця обов`язок зняти арешт з коштів на рахунку боржника з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом. Надходження такого документа відповідачу - підтверджено втановленими обставинами справи, а саме довідкою АТ «УКРСИББАНК» від 18.02.2022 вих.№57-1-06/34/25 за заявою позивача, к боржника у вказаному ВП.

Посилання відповідача на те, що саме банк мав обов`язок з`ясувати вид рахунку та походження коштів, не враховано, оскільки безпосередній обов`язок належного примусового виконання законом покладено саме на відповідача. Тому, з`ясувавши про порушення законодавчого обмеження арешту коштів, відповідач зобов`язаний його усунути всіма належними для нього способами, у т.ч. актами владно-управлінського характеру. Відмовляючи листом у цьому, відповідач допустив спірну бездіяльність протиправно, яку обґрунтовані підстави усунути шляхом зобов`язання скасувати арешт грошових коштів на вказаному банківському рахунку позивача. Отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 25.07.2022 №0.0..1 в сумі 992,40 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити адміністративний позов адвоката Осадчої Л.С. від імені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з грошових коштів на банківському картковому рахунку ОСОБА_1 за № НОМЕР_2 , міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_3 , відкритому в АТ «УКРСИББАНК».

Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (18018, м.Черкаси, просп.Хіміків, буд.50; ) скасувати арешт грошових коштів на банківському рахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_3 , відкритому в АТ «УКРСИББАНК», накладений постановою старшого державного виконавця від 21.02.2022 ВП №50789080.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (18018, м.Черкаси, просп.Хіміків, буд.50; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою в сумі 992,40грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, виготовлене в повному обсязі, підписане та проголошене 20.10.2022.