Справа № 200/18298/21
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року Справа№200/18298/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами загального судового провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , в якій просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо звільнення з посади навідника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_2 ;

- визнати протиправними та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (по строковій частині) від 10.11.2021 року №276 та наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (по строковому складу) від 09.11.2021 року №205-РС;

- поновити позивача на посаді навідника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_2 ;

- стягнути з відповідача середнє грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з урахуванням положень постанови КМУ від 08.02.1995 №100;

- стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 6129 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його звільнено у запас у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Проте у витягу з наказу командира відсутні будь-які посилання на систематичне невиконання умов контракту та не зазначено через які саме порушення його звільнено. Зважаючи на відсутність цих порушень, не проведення службових розслідувань на підтвердження фактів дисциплінарних порушень, вини, не повідомлення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не надання можливості надання пояснень, позивач вважає своє звільнення протиправним, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 20.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.01.2022.

Ухвалою суду від 20.12.2021 відкладено підготовче судове засідання на 02.02.2022.

02.02.2022 розгляд справи відкладено на 17.02.2022.

17.02.2022 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 24.02.2022.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, відтак судове засідання у справі не відбулось.

Ухвалою суду від 30.05.2022 з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю визначено, що справу буде призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні відразу після відновлення можливості безпечного проведення судових засідань у приміщенні суду.

Ухвалою суду від 09.09.2022 підготовче судове засідання призначено на 06.10.2022.

Ухвалою суду від 06.10.2022 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі і закрито підготовче провадження.

Справа розглянута в порядку письмового провадження.

Військова частина подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу в повному обсязі. Зокрема відповідач вказав, що за час проходження військової служби позивач вчинив три військових адміністративних правопорушення, одне адміністративне та одне кримінальне правопорушення. Також позивач неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується службовою карткою. За наданою позивачу характеристикою, позивач займаній посаді не відповідає. Відповідач вважає, що позивач був звільнений з військової служби правомірно у відповідності до вимог законодавства та підзаконних актів.

Вивчивши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді навідника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_2 за контрактом від 01.04.2019.

Наказом командира ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 09.11.2021 № 205-РС старшину ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.11.2021 № 276 ОСОБА_1 вважається таким, що справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 10.11.2021 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Суть спору в даній справі полягає у встановлені чи правомірно позивач був звільнений з займаної посади.

Загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XIІ.

Статтею 19 даного Закону визначені загальні умови укладення контракту на проходження військової служби - військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Частина 5 статті 26 Закону № 2232 передбачає, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах:

2) під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації):

ж) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Також порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008.

Згідно пункту 15 даного Положення з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається, зокрема, контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Пункт 35 Положення визначає, що під час дії особливого періоду контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби за рішенням командування військової частини у період: після закінчення строку проведення мобілізації та до моменту введення воєнного стану - на підставах, передбачених пунктом 2 (крім підстав, передбачених підпунктами "ґ", "й" та "к") частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

За приписами пункту 228-1 Положення звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється в разі, коли протягом останніх шість місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України, чи після попередження військовослужбовця про неповну службову відповідність він не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Як вбачається зі службової картки ОСОБА_1 , до нього в вересні 2021 року (тобто в межах шестимісячного строку перед звільненням) був застосований ряд стягнень у вигляді догани, зокрема:

09.09.2021 порушення розпорядку дня (ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України); порушення військової дисципліни (ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України); невиконання службових обов`язків (ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).

10.09.2021 - невиконання службових обов`язків (ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України); порушення розпорядку дня (ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

З усіма стягненнями позивач був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис у картці.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, згідно з преамбулою якого цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України, війська Цивільної оборони України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту.

Визначення військової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та означає бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до статті 83, абзацу 1 статті 84, абзацу 1 та 3 статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Отже за приписами Дисциплінарного статуту ЗСУ проведення службового розслідування не є обов`язковим для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, воно призначається, якщо цього потребує ситуація, на розсуд командира для з`ясування причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

При цьому позивачем не зазначено, що він з фактом вчинення порушень та накладеними стягненнями був не згоден, жодних звернень чи рапортів щодо безпідставного притягнення його до відповідальності він не надав.

Як вбачається зі статті 97 Дисціплінарного статуту, про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Згідно статті 106 даного статуту усі заохочення та дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця.

У разі зняття дисциплінарного стягнення у службовій картці військовослужбовця в розділі "Стягнення" робиться запис - коли й ким стягнення знято.

Якщо накладені на військовослужбовця такі дисциплінарні стягнення, як зауваження, догана і сувора догана, після закінчення року після їх накладення не були зняті і він не вчинив за цей час іншого правопорушення, за яке був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у відповідній графі розділу "Стягнення" робиться запис про зняття стягнення у зв`язку із закінченням строку.

Крім вказаних дисциплінарних стягнень постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 25.05.2021 у справі № 636/2343/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП (на території наметового містечка ВЧ НОМЕР_2 , розташованої в АДРЕСА_4 , вживав алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння) та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також суд приймає до уваги, що в березні 2021 за фактом самовільного залишення частини відносно ОСОБА_1 було проведено службове розслідування, за підсумками якого наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 12.03.2021 № 43 на позивача накладено дисциплінарне стягнення сувора догана.

24.03.2021 за фактом самовільного залишення ОСОБА_1 розташування військової частини та відсутності на військовій службі без поважних причин з 25.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

З наданої службової характеристики від 07.03.2021 вбачається, що ОСОБА_1 за час проходження військової служби зарекомендував себе посереднім та недисциплінованим військовослужбовцем. У займаній посаді підготовлений задовільно, володіє посередніми професіональними знаннями та навичками. Поставлені завдання командирів виконує, але не в повному обсязі.

Крім того постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 28.04.2021 у справі № 636/670/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно укладеного контракту, позивач зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, сумлінно виконувати вимоги військових статутів, знати та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Разом з цим, в сукупності встановлених обставин суд вважає, що позивач неодноразово порушував службову дисципліну, не виконував умови контракту в частині взятих на себе зобов`язань, що і призвело до прийняття командуванням рішення про його звільнення з військової служби.

Стосовно доводів позивача щодо не проведення відповідачем службового розслідування та відсутності в наказі відомостей щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає, що звільнення в порядку дисциплінарного стягнення є окремою підставою звільнення.

Позивача ж звільнено за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Тобто ці підстави мають різну правову природу. Притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності в даному випадку є лише одним з чинників, який оцінюється командуванням при прийнятті рішення про звільнення військовослужбовця за систематичне невиконання умов контракту.

При цьому ні Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ні Дисциплінарний статут Збройних Сил України не визначає обов`язку проведення службового розслідування при звільненні військовослужбовця на підставі підпункту «ж» вищевказаної норми.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже на підставі встановлених фактичних обставин та норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що правомірність звільнення ОСОБА_1 відповідачем доведена. Систематичне невиконання умов контракту, за що прийнято рішення про звільнення з військової служби, позивачем не заперечено та не спростовано.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш