Справа № 580/10208/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року м. Київ № 580/10208/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомНаціональної академії внутрішніх справ
до ОСОБА_1
провідшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі,-

В С Т А Н О В И В:

Національна академія внутрішніх справ (03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 1, код ЄДР: 08751177) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (місце реєстрації місця проживання станом 02.02.2022: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; попереднє місце проживання: АДРЕСА_2 - вибув 09.10.2015 в м. Київ), в якому просить стягнути з ОСОБА_1 вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 87 007,18 грн.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 вказану справу передано до Окружного адміністративного суду м. Києва, з тих підстав, що ОСОБА_1 вибув до міста Києва (без зазначення конкретної адреси місця реєстрації (проживання, перебування).

При цьому, копія ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 про передачу справи була надіслана на адресу: АДРЕСА_3 та отримана відповідачем особисто 30.12.2021, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення за штриховим ідентифікатором № 899.

Тобто, відповідачу відомо про розгляд справи.

Разом з тим, 24.01.2022 матеріали позовної заяви надійшли до ОАС м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розділу справ від 25.01.2022 справу розподілену на суддю Кармазіна О.А.

Ухвалою судді від 27.01.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Крім того, 27.01.2022 на адресу Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації надіслано судовий запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання або перебування в місті Києві ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

09.02.2022 канцелярією суду зареєстровано лист Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації «Про надання інформації щодо реєстрації місця проживання», в якому повідомлено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_4 .

Ухвалою судді від 14.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію ухвали надіслано учасникам справи.

Однак, враховуючи відсутність зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу, із супровідним від 19.09.2022 на адресу відповідача повторно направлені матеріали позову та копія ухвали про відкриття провадження у справі.

При цьому, один такий пакет документів надісланий і за попереднім місцем реєстрації відповідача.

Як вбачається з даних Укрпошти, матеріали, надіслані за зареєстрованим місцем проживання відповідача ( АДРЕСА_1 ) повернуті суду без вручення відповідачу з незалежних від суду причин «адресат відсутній за вказаною адресою» («адресата не знайдено»), а відтак, в силу приписів п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України та в кореспонденції із загальними правилами другого речення ч. 11 ст. 126 КАС України (у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином) та беручи до уваги положення ст. 131 КАС України (щодо обов`язку повідомляти про зміну місця проживання/реєстрації) копія вказаної ухвали та матеріали позову вважаються врученими відповідачу в силу Закону, а відповідач - належним чином повідомленим про розгляд справи.

Під час розгляду справи відповідач не повідомляв про зміну місця реєстрації (проживання), що є процесуальним обов`язком сторони у справі (ст. 131 КАС України).

Позиція заявника.

Заявник зазначає, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 10.08.2015 № 102 о/с ОСОБА_1 з 17 серпня 2015 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ (далі - НАВС).

Заявник також зазначає, що статтею 18 Закону України «Про міліцію», наказом МВС України від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» (діючих на момент виникнення правовідносин) передбачено, що підготовка фахівців у ВНЗ МВС України здійснюється на підставі договору, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням (управлінням) МВС України та особою, яка навчається.

Відтак, як зазначає заявник, на виконання вищевказаних нормативних документів 19.08.2015 між НАВС, комплектуючим підрозділом - ГУМВС України в Черкаській області та Відповідачем укладено Договір № Сл 15-287 про підготовку здобувача вищої освіти у вищому навчальному закладі МВС України (НАВС) (далі - Договір).

Заявник звертає увагу, що відповідно до Договору Відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі (п. 2.3. Договору).

НАВС зазначає, що 06.08.2015 було опубліковано Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон), який відповідно до ч. 1 Прикінцевих та перехідних положень набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто 07.11.2015.

Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону Закон України «Про міліцію» визнаний таким, що втратив чинність.

Додає, що згідно з ч. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону: «Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції».

Так, як зазначено у позові, враховуючи положення Закону, бажання ОСОБА_1 продовжувати навчання та службу в поліції, наказом НАВС від 06.11.2015 № 192 о/с Відповідача було звільнено з ОВС з продовженням навчання в НАВС у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

Наказом НАВС від 11.11.2015 № 202 о/с Відповідача з 07 листопада 2015 року призначено на посаду курсанта 1-го курсу з присвоєнням спеціального звання рядового поліції.

Також, як зазначено у позові, частиною 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23.12.2015 № 901-XIII передбачено, що «вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції».

Таким чином, як зазначає заявник, у зв`язку з реформуванням правоохоронної системи нашої держави, прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», міліцію як орган державної влади було повністю ліквідовано.

У зв`язку з цим, як зазначає заявник, виникла необхідність внесення відповідних змін до Договору в частині заміни Замовника з Головного управління МВС України в Черкаській області (яке було ліквідовано) на Головне управління Національної поліції в Черкаській області (відповідно утворено), шляхом укладання додаткового договору відповідно до п. 7.3. Договору. Так, 26.06.2019 Договір було доповнено Додатковим договором № 1, що став його невід`ємною частиною.

НАВС зазначає, що з 17.08.2015 по 09.07.2019 відповідно до умов Договору Відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із наданням комунальних послуг.

Відповідно до наказу НАВС від 09.07.2019 №749 Відповідачу було присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра.

Після закінчення навчання, відповідно до умов Договору Відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу.

Таким чином, як зазначено у позові, Національною академією внутрішніх справ умови Договору виконано у повному обсязі.

Надалі ж, 04.11.2021 на адресу НАВС надійшла інформація, що наказом ГУНП у м. Києві від 25.10.2021 № 1539 о/с Відповідача звільнено зі служби в Національній поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням.

Тобто, як зазначено у позові, у порушення умов Договору Відповідач з власної ініціативи звільнився зі служби в Національній поліції до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.

Відтак, заявник просить стягнути з відповідача суму витрат за навчання в НАВС.

Відповідач не скористався своїм правом на надання заперечень на позов, як і наведене розрахунки витрат.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до Статуту, НАВС є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, державної форми власності, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностям, є юридичною особою, бюджетною установою та перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 3 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» випускники закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання направляються для подальшого проходження служби відповідно до законодавства.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції на момент існування правовідносин) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно з п. 2.1.3. Договору, Виконавець зобов`язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до п. 2.3.6. Договору, Відповідач зобов`язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. З Договору відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення зі служби в ОBC протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням.

Аналогічні положення щодо обов`язку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007 року за № 547/13814).

Чинне законодавство містить аналогічні положення щодо необхідності укладення контракту про здобуття освіти, відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання та обов`язку відшкодування витрат у разі дострокового звільнення.

Так, ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 (через хворобу або у зв`язку зі скороченням штатів) частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні за своєю суттю Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у ВНЗ та Типова форма Контракту про здобуття освіти у ВНЗ, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 та наказом МВС України від 01.03.2017 № 173 відповідно.

Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок відшкодування), затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (чинної на момент закінчення навчання Відповідачем).

Відповідно до п. 3 та п. 4 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Заявлені до стягнення суми деталізовані у позові та підтверджені документально, а саме:

витрати на грошове забезпечення Відповідача: у Довідках про доходи та відрахування розраховано грошове утримання Відповідача за період навчання з вересня 2015 року по липень 2019 року. Вартість витрат, яка підлягає відшкодуванню, становить 13 281,62 грн.;

витрати на продовольче забезпечення: у Довідках витрат коштів на харчування розраховано витрати на продовольче забезпечення Відповідача за період навчання з серпня 2015 року по липень 2019 року. Вартість витрат на харчування, яка підлягає відшкодуванню, становить 26 122,79 грн.;

витрати на медичне забезпечення: у Довідках про забезпечення медичними препаратами перемінного особового складу за 2015-2019 роки розраховано вартість медичних препаратів отриманих Відповідачем під час навчання, яка підлягає відшкодуванню, становить 106,31 грн.;

витрати на речове забезпечення: у Довідках про забезпечення речовим майном за 2015-2019 роки розраховано вартість речового майна отриманого Відповідачем під час навчання, яка підлягає стягненню та становить 11 343,95 грн.;

витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих Відповідачем енергоносіїв: у Довідках про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв розраховано вартість комунальних послуг за весь період навчання (без врахування періодів перебування у відпустках та днів звільнення від навчального процесу), вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за період навчання, яка підлягає відшкодуванню, становить 36 152,51 грн.

Таким чином, оскільки відповідач навчався в НАВС з 17 серпня 2015 року по 09 липня 2019 року, вартість витрат, пов`язаних з утриманням її у навчальному закладі, становить 87 007,18 грн.

Із сумою витрат у розмірі 88112,74 грн., пов`язаних з утриманням у навчальному закладі станом на 09.07.2019, відповідача ознайомлений (а.с. 20).

25.10.2021 відповідачем підписано повідомлення про зобов`язання відшкодування витрат протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення (а.с. 19).

Згідно з довідкою-коригуванням від 12.11.2021 сума відшкодування складає 87007,18 грн., вказані розрахунки супроводжуються первинною звітністю (а.с. 22 - 43).

Слід повторитися, що під час розгляду справи відповідач не надав жодних заперечень щодо проведених розрахунків, як і заперечень щодо зобов`язань відшкодувати вартість навчання.

Отже, звільнившись зі служби за власним бажанням відповідно до наказу ГУ НП у м. Києві від 25.10.2021 № 1539 о/с (фактично відпрацювавши лише 2 роки і 3 місяці), у Відповідача виник обов`язок по відшкодуванню зазначених витрат.

Згідно з п. 5, 6 Порядку відшкодування, передбачено, що після видання наказу про звільнення особи керівник органу поліції або за його дорученням інша посадова особа, видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати у добровільному порядку. Особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. Тобто, законодавством передбачений 30-денний термін з моменту звільнення зі служби особи для добровільного відшкодування витрат.

Між тим, станом на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази сплати заявлених до стягнення витрат.

Згідно з п. 8 Порядку відшкодування особами витрат, у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відтак, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення, оскільки в порушення норм профільного законодавства та прийнятих на себе зобов`язань відповідач не відшкодував вартість навчання, яка, відповідно підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 139 КАС України, правові підстави для розподілу судових витрат (відшкодування судового збору) відсутні.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Національна академія внутрішніх справ (03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 1, код ЄДР: 08751177) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на користь Національної академія внутрішніх справ (03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 1, код ЄДР: 08751177; реквізити для зарахування - IBAN UA1000175 в ДКС України, призначення платежу *; 148008; 1600034; 1; ;*) вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 87 007,18 гри. (вісімдесят сім тисяч сім грн. 18 коп.)

У відшкодуванні судового збору - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Зважаючи на Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, в електронній формі апеляційні скарги подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін