Справа № 520/6483/22
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2022 р. № 520/6483/22
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15,м. Київ,01011), Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (вул. Маяковського, буд. 21,м. Краматорськ, Донецька область, 84333) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, в якому просить суд:

1. Визнати бездіяльність Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо недонарахування та невиплати складових частин місячного грошового забезпечення, додаткових видів грошового забезпечення протиправними.

2. Зобов`язати Офіс Генерального прокурора перерахувати та виплатити з урахуванням отриманих сум відповідні складові щомісячних основних видів грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (надбавка за високу досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (надбавка за ОВЗ), безпосередньо надбавка за вислугу років тощо) за період з 17.08.2015 року по 31.01.2018 року, відповідно щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (щомісячні та разові премії, індексація доходів, грошові допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки).

3. Зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил перерахувати та виплатити з урахуванням отриманих сум відповідні складові щомісячних основних видів грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (надбавка за високу досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (надбавка за ОВЗ), безпосередньо надбавка за вислугу років тощо) за період з 01.02.2018 року по 28.01.2020 року, відповідно щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (щомісячні та разові премії, індексація доходів, щомісячна додаткова грошова винагорода за період з 24.02.2015 року по 28.02.2018 року, грошові допомоги на оздоровлення за 2019-2020 року отриманих сум відповідні складові щомісячних основних видів грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (надбавка за високу досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (надбавка за ОВЗ), безпосередньо надбавка за вислугу років тощо) за період з 17.08.2015 року по 31.01.2018 року, відповідно щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (щомісячні та разові премії, індексація доходів, грошові допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки), матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2019-2020 року, грошова допомога при звільненні з військової служби (за 15 повних календарних років служби), компенсація за дні невикористаних відпусток).

4. Зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил () перерахувати та виплатити з урахуванням отриманих сум винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції (винагорода за участь в АТО) за період з 22.10.2018 року по 28.01.2020 року (Банк отримувача - AT «Райффайзен Банк Аваль», картковий рахунок НОМЕР_1 , номер рахунку IB AN НОМЕР_2 , код банку 300335, код ЄДРПОУ банку 14305909, отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП отримувача НОМЕР_3 ).

В обґрунтування позову зазначено, що бездіяльність Офісу Генерального прокурора та Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо недонарахування та невиплати складових частин місячного грошового забезпечення, додаткових видів грошового забезпечення є протиправною та такою, що порушує права позивача.

Ухвалою суду від 22.08.2022 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача - Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, 14.09.2022 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

Представником відповідача - Офісу Генерального прокурора, 20.09.2022 року надано відзив на позовну заяву, в якому він також просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини дійшов наступних висновків та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , проходив службу в органах прокуратури України в період з липня 2009 року по січень 2020 року, з якого з 14.07.2009 року по 21.10.2018 року на прокурорсько-слідчих посадах військової прокуратури Харківського гарнізону (у період з серпня 2012 - вересня 2014 років - Харківська прокуратура з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері), з 22.10.2018 року по 28.01.2020 року на посаді прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону (м. Рубіжне Луганської обл.) у складі військової прокуратури об`єднаних сил.

З 24.02.2015 року відповідно до наказу Міністра оборони України №111 від 23.02.2015 року позивач був призваний повторно на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в зв`язку з утворенням у складі органів прокуратури України військових прокуратур та перебував у статусі військовослужбовця відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» по день звільнення.

Наказом Міністра оборони України №4 від 04.01.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Наказом виконувача обов`язки військового прокурора об`єднаних сил №67к від 22.01.2020 року було виключено зі списків особового складу, звільнено з військової служби та з посади з 28.01.2020 року.

В позовній заяві позивачем зазначено, що за час служби з лютого 2015 року (у зв`язку з прийняттям на військову службу) по день звільнення (28.01.2020 року) року позивачу не вірно було обраховано вислугу років та не вірно нараховувались та виплачувались окремі складові грошового забезпечення, в тому, числі надбавка за вислугу років, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року по справі № 520/224/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у воєнній та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення одноразової грошової допомоги було задоволено частково. Стягнуто зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 36136,81(тридцять шість тисяч сто тридцять шість) грн 81 коп. в якості одноразової грошової допомоги при звільненні (Банк отримувача - АТ "Райффайзен Банк Аваль", картковий рахунок НОМЕР_1 , номер рахунку IBAN НОМЕР_2 , код банку 300335, код ЄДРПОУ банку 14305909, отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП отримувача НОМЕР_3 ).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 року було закрито апеляційне провадження по справі № № 520/224/21.

Постановою Верховного суду від 14.07.2022 касаційну скаргу відповідача залишено без задоволення, ухвалу ДААС від 06.10.2021 залишено без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року по справі № 520/3821/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. Визнано протиправними дії Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військові та оборонній сфері об`єднаних сил щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 05.01.2016 по 28.02.2018 надбавки за вислугу років у складі грошового забезпечення без урахування положень постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Зобов`язано Офіс Генерального прокурора нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період з 05.01.2016 по 31.01.2018 із застосуванням постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням отриманих сум.

Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військові та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період з 01.02.2018 по 28.02.2018 із застосуванням постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням отриманих сум.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2021 апеляційну скаргу відповідачів залишено без задоволення, рішення ХОАС від 17.05.2021 залишено без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 року по справі 3 520/1625/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виптатит щомісячну додаткову грошову винагороду залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 року по справі 3 520/1625/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 по справі №520/1625/21 скасовано.

Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо невиплати щомісячної додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 .

Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 24.02.2015 по 28.02.2018. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач, з урахуванням зазначених вище рішень судів, вбачаючи в не перерахунку та не виплаті Офісом Генерального прокурора, з урахуванням отриманих сум відповідні складові щомісячних основних видів грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (надбавка за високу досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (надбавка за ОВЗ), безпосередньо надбавка за вислугу років тощо) за період з 17.08.2015 року по 31.01.2018 року, відповідно щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (щомісячні та разові премії, індексація доходів, грошові допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки), не перерахунку та невиплаті Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, з урахуванням отриманих сум відповідні складові щомісячних основних видів грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (надбавка за високу досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (надбавка за ОВЗ), безпосередньо надбавка за вислугу років тощо) за період з 01.02.2018 року по 28.01.2020 року, відповідно щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (щомісячні та разові премії, індексація доходів, щомісячна додаткова грошова винагорода за період з 24.02.2015 року по 28.02.2018 року, грошові допомоги на оздоровлення за 2019-2020 року отриманих сум відповідні складові щомісячних основних видів грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (надбавка за високу досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (надбавка за ОВЗ), безпосередньо надбавка за вислугу років тощо) за період з 17.08.2015 року по 31.01.2018 року, відповідно щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років (щомісячні та разові премії, індексація доходів, грошові допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки), матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2019-2020 року, грошова допомога при звільненні з військової служби (за 15 повних календарних років служби), компенсація за дні невикористаних відпусток) та не нарахуванні та невиплаті Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, з урахуванням отриманих сум винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції (винагорода за участь в АТО) за період з 22.10.2018 року по 28.01.2020 року порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Частиною четвертою статті 27 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України «Про прокуратуру» і проходять військову службу відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Частиною четвертою статті 83 Закону № 1697-VII передбачено, що на військовослужбовців військової прокуратури поширюються усі передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншими законодавчими актами про військову службу соціальні і правові гарантії.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що до складу грошового забезпечення входить:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Статтею 15 Закону № 1697-VII до прокурорів органу прокуратури віднесено прокурорів військових прокуратур, які є військовослужбовцями.

Відповідно до частини восьмої статті 81 Закону № 1697-VII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, грошове забезпечення військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, складається з посадового окладу та інших виплат, встановлених цим Законом.

При цьому суд зазначає, що Законом № 1697-VII до інших виплат віднесено і вислугу років із зазначенням конкретних її розмірів.

Таким чином суд зазначає, що під час нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років за період з 17.08.2015 по 28.01.2020 органами прокуратури України дотримано всі правові та соціальні гарантії, визначені статтею 9 Закону № 2011-XII, оскільки грошове забезпечення визначається, в першу чергу, залежно від посади.

Водночас, до прийняття 27.12.2018 Кабінетом Міністрів України постанови «Про внесення змін до Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури» № 1153 (далі - Постанова № 1153) на військовослужбовців військових прокуратур поширювалася дія постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури» (далі - Постанова № 1090).

При цьому зміни, зазначені у Постанові № 1153, стосувалися, зокрема, військовослужбовців військових прокуратур, оскільки саме завдяки цим змінам було усунуто розбіжності між, зарахуванням періодів проходження служби цивільних прокурорів і військовослужбовців.

Суд зазначає, що проект цієї постанови, який надходив до Генеральної прокуратури України на погодження, в пояснювальній записці до якого чітко визначено мету проекту акту - «забезпечення єдиного статусу прокурора незалежно від того чи є він військовослужбовцем чи цивільним працівником, місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку він обіймає у прокуратурі»

Постанову Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 № 505 прийнято у період, коли у системі органів прокуратури були відсутні військові прокуратури (ст. 13 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789- XII) і відповідно військовослужбовці.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» щодо утворення військових прокуратур» від 14.08.2014 № 1642-VII у системі органів прокуратури передбачено утворення військових прокуратур, до яких належать Головна військова прокуратура (на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України), військові прокуратури регіонів (на правах обласних), військові прокуратури гарнізонів та інші військові прокуратури, прирівняні до прокуратур міст і районів.

Зважаючи, що присвоєння військових звань не належить до повноважень Генерального прокурора та ураховуючи, що діюча в той період постанова Кабінету Міністрів України від 07.05.2008 № 425 «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років працівникам органів прокуратури та про їх медичне обслуговування», стосовно виплати надбавки за вислугу років, не поширювалася на військовослужбовців, то постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2014 № 506 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» з доповненням її пунктом 4-1 такого змісту:

« 4-1. Грошове забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, складається з посадового окладу та інших виплат, установлених цією постановою, а також окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців.

Для обчислення розміру складових грошового забезпечення замість надбавки за класний чин застосовується розмір окладу за військовим званням».

Новий Закон № 1697-VII набрав чинності 15.07.2015.

Крім того, постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» від 17.07.1992 № 393 (зі змінами) визначає періоди, які включаються до вислуги років, виключно для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В той же час для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям у всіх інших випадках (не пов`язаних з призначенням пенсії) на момент виникнення спірних правовідносин підлягала застосуванню Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджена наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, у якій у пункті 13.2.7 розділу XIII Правила виплати надбавки за вислугу років передбачено, що «До вислуги років військовослужбовців для виплати їм відсоткової надбавки зараховуються в календарному обчисленні періоди (без урахування часу відбування такого покарання, як арешт /крім випадків, передбачених статтею 55 Кримінально-виконавчого кодексу України/, а також часу самовільного залишення військової частини або місця служби на строк понад 10 діб незалежно від причини залишення): перебування на навчанні у військових навчальних закладах на посадах курсантів та слухачів. При цьому період навчання курсантів, відрахованих з військових навчальних закладів, а потім поновлених на навчанні, а також переведених з одного військового навчального закладу до іншого військового навчального закладу, ураховується до вислуги років для виплати надбавки, але не більше встановленого терміну навчання у військовому навчальному закладі, який вони закінчили».

Далі Закон № 1697-VII розглядається в редакції до змін, внесених Законом України від 19.09.2019 № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Відповідно до абзацу четвертого частини четвертої статті 27 Закону № 1697-VII військовослужбовці військових прокуратур у своїй діяльності керуються Законом України «Про прокуратуру» і проходять військову службу відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Як констатовано у п. 2.2 Рішення Конституційного Суду України від 25.10.2007 № 10-рп/2007 з приводу аналогічної норми в Законі України «Про прокуратуру» 1991 року:

« 2.2. Посилання в частині другій статті 46-1 Закону (1789-12) на те, що військовослужбовці військових прокуратур проходять службу відповідно до Закону № 2011-ХП (2011-12) та інших законодавчих актів України, якими встановлені правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України, стосується лише тих особливостей, які не можуть бути притаманні проходженню служби іншими працівниками прокуратури, зокрема відмінностей, пов`язаних з наявністю офіцерського звання і порядком його присвоєння, порядком отримання продовольчого та речового забезпечення, обмундирування, наданням певних пільг і компенсацій, передбачених саме для військовослужбовців, тощо».

Абзацом четвертим частини четвертої статті 27 Закону № 1697-VII визначено, що військові звання вищого офіцерського складу військовослужбовцям військової прокуратури присвоюються Президентом України, інші військові звання - відповідно до встановленого законодавством порядку проходження військової служби.

Частиною восьмою статті 81 Закону № 1697-VII визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, складається з посадового окладу та інших виплат, встановлених цим Законом, до яких віднесено і вислугу років із зазначенням конкретних її розмірів.

Таким чином, єдиною відмінністю грошового забезпечення військових прокурорів від заробітної плати цивільних прокурорів є лише наявність офіцерського звання.

Закон № 1697-VII унормував питання виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям військових прокуратур відповідно до вимог статті 81 Закону № 1697-VII і лише залишив виплату окладу за військове звання у розмірі та порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, оскільки до повноважень Генерального прокурора не належить присвоєння військових звань.

Водночас Постанову № 1090 розроблено та прийнято відповідно до частини сьомої статті 81 і частини першої статті 85 Закону № 1697-VII.

При цьому, пунктом 3 Постанови № 1090 надано право на виплату надбавки за вислугу років у розмірах, визначених частиною сьомою статті 81 Закону України «Про прокуратуру». Пунктом 2 Постанови № 1090 передбачено, що дія цього Порядку поширюється і на військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах (на відміну від попередньої постанови № 425).

Як зазначено, Постанова № 1090 приймалася саме відповідно до вимог Закону № 1697-VII.

У зв`язку з прийняттям Постанови № 1090 втратила чинність норма пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» в частині виплати надбавки за вислугу років у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців.

Зазначене також узгоджується із роз`ясненням Міністерства юстиції України, наданим у листі від 30.01.2009 № Н-35267-18, щодо порядку застосування нормативно-правових актів, у пункті 3 якого зазначено, що у разі суперечності правових норм у підзаконних нормативно-правових актах однакової юридичної сили застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності.

Також суд зазначає, що розробниками проектів актів Кабінету Міністрів України є, зокрема, міністерства відповідно до пункту 2 § 33 Регламенту Кабінету Міністрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 950.

Тому саме Міністерством соціальної політики України було підготовлено проект постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури».

Згідно з пунктом 1 § 37 цього Регламенту розробник для погодження проекту акта Кабінету Міністрів заінтересованими органами, а також для проведення Мін`юстом правової експертизи, надсилає заінтересованому органу проект акта Кабінету Міністрів, завізований керівником органу, який є розробником, разом з пояснювальною запискою.

Таким чином розробником, тобто Міністерством соціальної політики України, долучено до проекту постанови пояснювальну записку підписану одним із керівників Міністерства, в якій чітко визначено мету проекту акту -«забезпечення єдиного статусу прокурора незалежно від того чи є він військовослужбовцем чи цивільним працівником, місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку він обіймає у прокуратурі». А прогнозом результатів є те, що «прийняття проекту акта дозволить встановити єдиний уніфікований підхід, серед іншого, до оплати праці прокурорсько-слідчих працівників, визначення періодів роботи, які дають право на виплату щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури.

В даному випадку Міністерством соціальної політики України поняття «прокурор» застосовується як для військових так і для цивільних, оскільки:

- внесення змін проектом постанови стосувалися лише питань військових прокурорів;

- уніфікувати підхід до оплати праці прокурорів лише цивільних неможливо - він і так єдиний.

Ці зміни прийнято постановою Кабінету Міністрів України 24.06.2016 №384.

Щодо оплати надбавки за вислугу років прокурорам військових прокуратур з 01.03.2018 суд зазначає наступне.

Кабінетом Міністрів України 27.12.2018 прийнято постанову «Про внесення змін до Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури» № 1153.

Постановою внесено зміни до Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090.

Зокрема, Порядок доповнено пунктом 3-1 такого змісту: «Військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, надбавка за вислугу років виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців».

Пунктом 2 прийнятої Постанови № 1153 передбачено застосування цієї норми з 1 березня 2018 року.

Статтями 89 та 90 Закону № 1697-VII визначено, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу тощо, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Інструкцією щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 № 333 визначено, що видатки фонду оплати праці для бюджетних установ передбачені за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2110 «Оплата праці». За цією категорією передбачаються видатки на оплату праці всіх працівників бюджетних установ (організацій), а також грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських згідно з установленими посадовими окладами, ставками або розцінками, матеріальну допомогу, у тому числі видатки на премії та інші види заохочень чи винагород відповідно до законодавства.

Водночас грошове забезпечення військовослужбовців здійснюється за КЕКВ 2112 на відміну від заробітної плати, що здійснюється за КЕКВ 2111.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідачі в спірних правовідносинах діяли в межах чинного законодавства України.

Окрім іншого суд не приймає до уваги посилання позивача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року по справі № 520/224/21, оскільки предметом даної справи було питання стягнення зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об" єднаних сил на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 36136,81 грн.

Тобто, спірні правовідносини виникли щодо захисту права позивача як працівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об" єднаних сил на отримання у повному обсязі сум при звільненні.

Таким чином, рішення по справі № 520/224/21 жодним чином не впливає на будь-які перерахунки окрім його виконання саме в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 36136,81 грн.

Аналогічна помилкова позиція позивача стосується й посилання на судові рішення у справах № 520/3821/21 та, № 520/1625/21 оскільки предметом розгляду справи № 520/3821/21 було питання нарахувння та виплатити позивачу надбавку за вислугу років із застосуванням постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Предметом розгляду справи № 520/1625/21 було питання виплатити позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15,м. Київ,01011), Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (вул. Маяковського, буд. 21,м. Краматорськ, Донецька область, 84333) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.