Справа № 160/12988/22
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
25 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 :
шахта ім. ХІХ з`їзду КПСС Виробниче об`єднання «Луганськвугілля»
- з 08.07.1991 року по 31.07.1991 рік - учнем горноробочого підземного з повним робочим днем під землею, горноробочим 3-го розряду підземним з повним робочим днем під землею;
Ордена Трудового Красного Знамені Шахта ім. С.М.Кирова Виробничого об`єднання «Стахановвугілля»
- з 29.06.1992 року по 31.08.1992 рік - учнем горноробочого очисного вибою підземним з повним робочим днем на підземних роботах, виробнича практика;
- з 28.06.1993 року по 30.09.1993 рік - учнем горноробочого очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах, виробнича практика;
- з 17.01.1994 року по 20.02.1994 рік - горним мастером підземним з повним робочим днем на підземних роботах, виробнича практика;
Ордена Трудового Красного Знамені Шахта ім. С.М.Кирова Виробничого об`єднання «Стахановвугілля»
- з 08.07.1994 року по 10.07.1995 рік - горним мастером підземним з повним робочим днем на підземних роботах на дільниці вентиляції та техніки безпеки;
Ордена Трудового Червоного прапору Шахта ім. 50-річчя Радянської України
- з 04.08.1995 року по 31.03.1996 рік - гірничим майстром підземним, старшим гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем;
Ордена Трудового Червоного прапору Шахтоуправління ім. С.М.Кирова Виробничого об`єднання «Стахановвугілля»
- з 13.05.1996 року по 31.07.1996 рік - горноробочим підземним 3-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах на дільниці монтажно-демонтажних робіт;
Оперативний Воєнизований гірничорятувальний загін м. Донецьк
- з 13.05.1999 року по 24.12.2000 рік - помічник командира взводу;
- з 25.12.2000 року по 09.01.2004 рік - командир 1-го взводу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсії, з урахуванням ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, починаючи з дати призначення пенсії, тобто з 18 травня 2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
29.09.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що 18.05.2022 року позивач звернувся до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії. Головне управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядало заяву позивача. Заяву про перерахунок пенсії та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області від 24.05.2022 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах. У відзиві зазначено, що записи трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 не містять відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи, інформацію про проведення атестації робочих місць та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи. За періоди роботи до запровадження Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, уточнюючі довідки не надано. Тому були відсутні підстави для зарахування періодів роботи ОСОБА_1 на шахті ім. XIX з`їзду КПСС ВО «Луганськвугілля» з 08.07.1991 по 31.07.1991, на шахті ім. С.М. Кирова ВО «Стахановвугілля» з 29.06.1992 по 31.08.1992, з 28.06.1993 по 30.09.1993, з 17.01.1994 по 20.02.1994, з 08.07.1994 по 10.07.1995, з 13.05.1996 по 31.07.1996, на шахті ім. 50-річчя Радянської України з 04.08.1995 по 31.03.1996 та в Оперативному Воєнизованому гірничорятувальному загоні м. Донецьк з 13.05.1999 по 24.12.2000 до пільгового стажу за Списком №1.
Відповідач 2 заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду не надав, про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі в електронний кабінет відповідача 2.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 10.05.2022 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, обчислену відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.
Згідно з розрахунком стажу (форма РС-право), обрахованого по 31.03.2022, загальний страховий стаж ОСОБА_1 з урахуванням додаткових років за Списком №1 становить 38 років 2 місяці 18 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 (підземні роботи, пост.202) - 10 років 11 місяців 1 день.
18.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії.
Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області від 24.05.2022 №38 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах.

В рішенні, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» та на пункт 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, зокрема, зазначено, що з матеріалів пенсійної справи встановлено, що відсутні документи що підтверджують, що заявник з зазначені в заяві періоди роботи повний робочий день працював на пільгових умовах та до іншої роботи не залучався, не перебував у відпустках без збереження заробітної плати, що відсутні періоди неритмічної роботи підприємств, а також, відсутні дані щодо проведення атестації робочих місць (дані про проведення атестації робочих місць в трудовій книжці відсутні). Для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням пільгового стажу необхідно надати документи, передбачені пунктом 20 Порядку 637, та надати виписки із наказів по підприємствах про проведення атестації на відповідному робочому місці.

Рішення про відмову в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно з заявою від 18.05.2022 року було надіслано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на адресу позивача листом від 27.05.2022 №0400-010226-8/53694.

До пільгового стажу позивача не зараховано періоди його роботи на шахті ім. XIX з`їзду КПСС ВО «Луганськвугілля», на шахті ім. С.М. Кирова ВО «Стахановвугілля», на шахті ім. 50-річчя Радянської України та Оперативному Воєнизованому гірничорятувальному загоні м. Донецьк.

У зв`язку з тим, що позивачу безпідставно було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії за віком та не було зараховано до пільгового стажу період роботи за Списком № 1, він звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Зазначені положення ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджуються з положеннями, викладеними у п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.ст. 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до піль гового стажу зараховується робота працівників, які безпосередньо зайняті повний робочий день на відповідних роботах, за умови підтвердження первинними документами роботи саме такої роботи повний робочий день, при цьому такими документами можуть бути: журнали виходів на роботу, табелі використання робочого часу, деякі накази чи розпорядження по підприємству. Кожен з цих документів дає лише часткове підтвердження зайнятості на роботах із шкідливими умовами праці, але сукупні дані цих документів можуть бути доказом повної зайнятості працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списком № 1, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

Згідно зі Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, що діяв до 11 березня 1994 року, Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, що діяв до 16 січня 2003 року, Список №1 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року, що діяв до 24 червня 2016 року та Список №1, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видо буванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.п.1.10 п.2 додатку до Розпорядження №1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів Україні», м. Донецьк та м. Кіровськ та м. Антраціт Луганської області входять до переліку населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Так, фактично предметом розгляду у цій справі є підстави неврахування відповідачем при призначенні пенсії позивачу частини пільгового стажу позивача, що суттєво впливає на розмір пенсії, яка йому призначена.

Як вбачається із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , він працював:

- з 08.07.1991 року по 31.07.1991 рік - учнем горноробочого підземного з повним робочим днем під землею, горноробочим 3-го розряду підземним з повним робочим днем під землею;

- з 29.06.1992 року по 31.08.1992 рік - учнем горноробочого очисного вибою підземного з повним робочим днем на підземних роботах, виробнича практика;

- з 28.06.1993 року по 30.09.1993 рік - учнем горноробочого очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах,виробнича практика;

- з 17.01.1994 року по 20.02.1994 рік - гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземних роботах, виробнича практика;

- з 08.07.1994 року по 10.07.1995 рік - гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземних роботах на дільниці вентиляції та техніки безпеки;

- з 04.08.1995 року по 31.03.1996 рік - гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, старшим гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем;

- з 13.05.1996 року по 31.07.1996 рік - горноробочим підземним 3-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах на дільниці монтажно-демонтажних робот.

- з 13.05.1999 року по 24.12.2000 рік - помічник командира взводу (Оперативний Воєнізований гірничорятувальний загін м. Донецьк);

- з 25.12.2000 року по 09.01.2004 рік - командир 1-го взводу (Оперативний Воєнізований гірничорятувальний загін м. Донецьк).

Крім того, вищевказаний період роботи позивача підтверджуються відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Спору між сторонами стосовно відсутності певних записів у трудовій книжці позивача немає.

Суд зауважує, що гірнича робота з повним робочим днем під землею за посадами, які виконував позивач у спірні періоди віднесені до Списків № 1, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року, постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року, постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року, відповідно до яких правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (підземні роботи в шахтах).

Професії та посади, за якими працював позивач, віднесені до Списку №1.

Враховуючи наявний запис у трудовій книжці позивача щодо спірного періоду, суд прийшов до висновку про наявність підстав для зарахування позивачу періодів роботи з 08.07.1991 року по 31.07.1991, з 29.06.1992 року по 31.08.1992, з 28.06.1993 року по 30.09.1993, з 17.01.1994 року по 20.02.1994, з 08.07.1994 року по 10.07.1995, з 04.08.1995 року по 31.03.1996, з 13.05.1996 року по 31.07.1996, з 13.05.1999 року по 24.12.2000, з 25.12.2000 року по 09.01.2004 до пільгового стажу за Списком №1.

Стосовно можливості застосування до позивача приписів ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2018 року у справі №345/4616/16 дійшов правового висновку, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Суд зазначає, що дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, якщо до пільгового стажу позивача на підземних роботах за Списком № 1 10 років 11 місяців 1 день додати спірний період його роботи на шахті ім. XIX з`їзду КПСС ВО «Луганськвугілля», на шахті ім. С.М. Кирова ВО «Стахановвугілля», на шахті ім. 50-річчя Радянської України та Оперативному Воєнизованому гірничорятувальному загоні м. Донецьк, який відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, пільговий стаж позивача буде достатнім для обчислення розміру пенсії з урахуванням приписів ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Окрім того, в межах спірних правовідносин суд вважає за необхідне надати оцінку обставинам проведення атестацій робочих місць позивача за умовами праці.

Так, відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

В пунктах 4.2 та 4.3 наведеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. №442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених Постановою Міністерства праці №41 від 1 вересня 1992 року періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Наведені вище положення свідчать про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту а статті 13 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові 19 лютого 2020 року по справі № 520/15025/16-а (Провадження №11-1207апп19) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці та дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Суд врахував таку позицію Великої Палати Верховного Суду відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Факт проведення атестації робочих місць позивача підтверджується долученими до матеріалів справи копіями наказів №149л від 23.04.2010 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці», №77 від 25.04.2005 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», №150 від 26.04.2000 «Про результати атестації робочих місць з шкідливими умовами праці», №114 від 30.06.1995 «Про результати атестації робочих місць з шкідливими умовами праці», до яких додано перелік атестованих робочих місць.

Таким чином, враховуючи, що станом на час розгляду справи спірні періоди роботи зараховуються до Списку №1, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для зарахування зазначених періодів до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відтак, суб`єктами владних повноважень не доведено жодним чином законодавчо визначених підстав для відмови у зарахуванні спірних періодів праці позивача до пільгового трудового стажу за Списком № 1.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача, що дії відповідача 2, що виразились у неврахуванні спірних періодів до пільгового стажу, у процесі прийняття спірного рішення, втілюються саме у прийнятому рішенні, тому належним способом захисту прав позивача є саме скасування спірного рішення.

З огляду на зазначене, в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій необхідно відмовити.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3 Порядку № 22-1:

- заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб;

- заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436;

- заява про призначення пенсії може подаватись представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із пунктом 1.8 Порядку № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:

- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;

- рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

За приписами пункту 4.10 Порядку № 22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Вищевказане свідчить про те, що розгляд документів та безпосередньо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії розглядає пенсійний орган за принципом екстериторіальності. Тобто, не за місцем проживання/реєстрації пенсіонера.

Оскільки суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, відповідно, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 спірний період його роботи та здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», починаючи з дати призначення пенсії, тобто з 10.05.2022 року.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №38 від 24.05.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи ОСОБА_1 : з 08.07.1991 року по 31.07.1991, з 29.06.1992 року по 31.08.1992, з 28.06.1993 року по 30.09.1993, з 17.01.1994 року по 20.02.1994, з 08.07.1994 року по 10.07.1995, з 04.08.1995 року по 31.03.1996, з 13.05.1996 року по 31.07.1996, з 13.05.1999 року по 24.12.2000, з 25.12.2000 року по 09.01.2004.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», починаючи з дати призначення пенсії - 10.05.2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник