Справа № 300/274/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/274/22 пров. № А/857/9753/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року (суддя Микитюк Р.В., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у січні 2022 року звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУПФУ), в якому просив:визнати неправомірними дії відповідача щодо не переведення його на пенсію за вислугу років по Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-XII) та здійснити нарахування пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 05.05.2021 №109 із врахуванням основного розміру грошового забезпечення в розмірі 88%; зобов`язати відповідача перевести його пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XIIта здійснити з 25.11.2021 нарахування пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 05.05.2021 №109 із врахуванням основного розміру грошового забезпечення в розмірі 88%. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що із заявами про переведення на інший вид пенсії особисто звернувся до відповідача, однак йому відмовлено у їх прийнятті і позивач змушений вказані заяви направити поштовим зв`язком, долучивши до них довідку про розмір грошового забезпечення від 05.05.2021 №109 та просив перевести його на пенсію за вислугу років по Закону №2262-XII та здійснити нарахування пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 05.05.2021 №109 із врахуванням основного розміру грошового забезпечення в розмірі 88%. Однак відповідач відмовив позивачу у переведенні на інший вид пенсії, оскільки вважає, що на цей немає законних підстав.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що підставою для вчинення дій спрямованих на перерахунок пенсії може бути, як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення прийняте Кабінетом Міністрів України, що узгоджується з висновками які викладені у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №338/1280/16-а, від 07 вересня 2018 року у справі №371/771/16-а. Також вказує, що згідно частини третьої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV) має право на переведення на інший вид пенсії з дня звернення до відповідача. Зазначає, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову за формальними підставами, що не узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 являється пенсіонером та отримує пенсію по віку і перебуває на обліку у ГУПФУ.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі №0940/1817/18 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення задоволено. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо здійсненого 02.07.2018 переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2016 рік в розмірі 3764,40 грн, - протиправними. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 02.07.2018 із застосуванням заробітної плати (доходу) для призначення пенсії визначеної із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, за яку сплачено страхові внески за 2016-2017 роки (а.с.13-14). Зазначене рішення набрало законної сили 04.01.2019.

Відповідач судове рішення виконав, і ОСОБА_1 на даний час отримує пенсію по віку відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону №1058-IV.

До 2018 року позивач був пенсіонером МВС та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" надано позивачу довідку про розмір грошового забезпечення від 05.05.2021 №109 (а.с.8). Позивач із заявою про переведення на інший вид пенсії звернувся до відповідача 01.12.2021 (а.с. 9, 26). ГУПФУ листом від 22.12.2021 №9885-9316/С-02/8-0900/21 проінформувало, що з 05.01.2002 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, тому у Головного управління немає ні законних підстав, ні відповідних повноважень для проведення перерахунку його пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XIIз врахуванням оновленої довідки.

Згідно чинного законодавства переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви. Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою та всіма необхідними документами, а саме: паспорт (або інший документ, що засвідчує особу, місце проживання (реєстрацію) та вік). Враховуючи вищенаведене, для переведення з одного виду пенсії на інший позивачу необхідно звернутися із відповідною заявою до відділу обслуговування громадян за місцем перебування на обліку (а.с.10-11).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано до ГУПФУ тільки заяву про переведення на інший вид пенсії без дотримання вимог, встановлених законодавством, тобто у довільній формі та усіх необхідних документів для переведення на пенсію за вислугу років позивачем не надано. Відтак, для переведення з одного виду пенсії на інший позивачу необхідно звернутися із відповідною заявою до відділу обслуговування громадян за місцем перебування на обліку.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон № 2262-ХІІ.

Згідно пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України"Про пенсійне забезпечення осіб, звільненихз військової служби, та деяких інших осіб", затверджений Постановою правління ПФУ 30.01.2007 №3-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 (далі Порядок №3-1) заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного Фонду України через уповноважені структурні підрозділи (міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

У відповідності до пункту 4 Порядку №3-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем його проживання.

Відповідно до пункту 7 Порядку №3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: - заява про призначення пенсії (додаток 1); - грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; - військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які проходили військово-лікарську комісію); - документи про страховий стаж; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; - копія документа про присвоєння РНОКПП або серія та номер паспорта; - довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; - копія паспорта.

Як встановлено матеріалами справи 01.12.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про переведення на інший вид пенсії та доданою до неї довідкою про розмір грошового забезпечення позивача від 05.05.2021 №109 (а.с.8-9, 26-27). Зазначена заява складена у довільній формі та надіслана поштою, однак, судом встановлено, що до матеріалів позовної заяви позивач додає іншу заяву про переведення його на інший вид пенсії (а.с.7).

Слід також зазначити, що заява про переведення на інший вид пенсії, яку позивач додає до позовної заяви до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не надходила, штампу вхідної кореспонденції на зазначеній заяві не виявлено, на відміну від заяви, яка надійшла на адресу відповідача 01.12.2021 та зареєстрована за вхідним номером 9316/С-0900-21 (а.с.7, 26).

Апеляційний суд зазначає, що позивачем при поданні заяви про переведення на інший вид пенсії не було надано всіх необхідних документів які передбачені Порядком №3-1.

Разом з тим, апелянт покликається на висновки Верховного Суду які викладені у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17.

Спірним у справі №748/696/17 була форма та зміст заяви, з якою позивач звернувся до Пенсійного органу з метою призначення пенсії.

Верховний Суд зазначив, що зміст заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є те, що до заяви позивачем було долучено ряд документів (відповідачем не заперечується), які подаються саме при призначенні пенсії.Відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Колегія суддів зазначає, що з огляду на наведене слід оцінювати не лише зміст заяви, а і той факт чи подані пенсійному органу всі необхідні документи.

При розгляді даної справи встановлено, що до заяви позивачем не було долучено документів (а долучення документів до заяви Верховний Суд визнав важливою обставиною) передбачених Порядком №3-1, відтак вищеназвані висновки Верховного Суду не можуть бути застосовані у даній справі.

Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції про те, що позивачу необхідно звернутися із відповідною заявою з дотриманням вимог законодавства до відділу обслуговування громадян за місцем перебування на обліку

Стосовно покликання апелянта на те, що підставою для вчинення дій спрямованих на перерахунок пенсії може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення прийняте Кабінетом Міністрів України, що узгоджується з висновками які викладені у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №338/1280/16-а, від 07 вересня 2018 року у справі №371/771/16-а.

Апеляційний суд зазначає, що такі висновки не є релевантними, оскільки в перелічених справах спірним було питання права на перерахунок пенсії передбаченої Законом №2262-ХІІ, однак позивач не переведений на пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ, відтак і відсутні підстави для перерахунку відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 05.05.2021 №109.

Тобто, ключовим є факт не переведення позивача на пенсію за вислугу років передбаченої Законом №2262-ХІІ та такого переведення можна досягти шляхом, як зазначає сам пенсійний орган, звернення із відповідною заявою та всіма необхідними документами.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року в справі № 300/274/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш