Справа № 340/2683/22
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 жовтня 2022 року м. Київ № 340/2683/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аблов Є.В., ознайомившись з заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства освіи і науки України

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України (далі по тексту - відповідач, МОН України) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року відкрити провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

19 жовтня 2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява позивача про забезпечення позову, відповідно до якої просить забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Міністерства освіт и і науки від 27.04. 2022 року № 392 (зі змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністерства освіти і науки України від 02.05.2022 року) в частині абзацу 8 пункт 2 Прийому на навчання для здобуття вищої освіти, Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2022 році, внесеними наказом з формулюванням «Для здобуття ступеня магістра за спеціальністю 081 «Право» приймаються особи, які здобули ступінь бакалавра з спеціальностей 081 «Право» або 293 « Міжнародне право», напрямків 6.030401 «Правознавство», 6.030202 «Міжнародне право».

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що позивач планує в 2022 році вступити на навчання для здобуття вищої освіти за другим (магістерським) рівнем освіти за спеціальністю 081 «Право» на базі диплому спеціаліста за спеціальністю «вчителя фізики інформатики та обчислювальної техніки». Однак, внаслідок затвердження, на його думку, незаконних умов прийому Міністерством освіти і науки України (щодо заборони вступати на другий (магістерський) рівень вищої освіти за спеціальністю 081 «Право» на основі ступеня бакалавра чи магістра, здобутого за іншою спеціальністю), позивач не має змоги реалізувати своє законне конституційне право на освіту. Поновлення цього права буде неможливим після закінчення вступної кампанії до закладів вищої освіти в 2022 навчальному році, навіть якщо судом у даній справі буде прийнято рішення на користь позивача.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням зазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Суд також зазначає, що, виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому, небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Суд звертає увагу, що у відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Виходячи з наведеного, у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В підтвердження наявності обставин, що свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивачем зазначено що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення окремих положень оспорюваних нормативно-правових актів унеможливиь поновлення прав, свобод та інтересів позивача на вступ та навчання у 2022 році до закладів вищої освіти для здобуття освіти за другим (магістерським) рівнем за спеціальністю 081 «Право».

Разом з тим, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вказує, що заявником належних та допустимих доказів, які б свідчили про необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, надано не було, так само як і не надано доказів, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, суд дійшов висновку, що до розгляду даної справи по суті та з наданих наразі позивачем документальних доказів неможливо зробити висновок про очевидну протиправність оскаржуваних дій суб`єкта владних повноважень (відповідача). Водночас, наявність очевидних ознак протиправності дій, бездіяльності, рішень відповідача може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

Одночасно, суд зазначає, що за вказаних обставин та відсутності правових підстав вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії буде фактичним вирішенням справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене та виходячи із змісту заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 150, 151, 153 - 155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 - відмовити.

Відповідно до частини восьмої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.В. Аблов