Справа № 320/7022/20
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року № 320/7022/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А. В. про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2020 у виконавчому провадженні №61715962.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у виконавчому документі відсутня адреса місця проживання чи перебування боржника та пропущено строк для пред`явлення та строк відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Брагіна О.Є.) від 07.09.2020 відкрито спрощене провадження у справі без проведення судового засідання.

На підставі частини тринадцятої статті 171 КАС України ухвалою суду (суддя Брагіна О.Є.) від 26.11.2020 позовну заяву було залишено без руху із наданням позивачеві строку на усунення її недоліків.

На підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 № 484 було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи з підстав, зазначених у ньому.

Внаслідок автоматизованого розподілу 17.12.2020 матеріали справи були передані для розгляду судді Горобцовій Я.В.

Ухвалою суду від 11.01.2021 адміністративну справу № 320/7022/20 прийнято до свого провадження.

У якості третьої особи залучено Управління інспекції контролю Броварської міської ради Київської області.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначає, що виконавчий документ було пред`явлено до відділу 03.12.2019, у зв`язку з чим строк пред`явлення виконавчого документа пропущено не було.

Щодо не зазначення адреси боржника у виконавчому документі, відповідач вказав, що у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач надав уточнюючі дані відносно адреси проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

У призначене судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка у призначене судове засідання представників учасників справи, повідомлених про дату, час та місце розгляду справи у передбачений статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України спосіб, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, 22.10.2019 начальником управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області винесено постанову №А2210/1 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Постанова набрала законної сили 06.11.2019.

27.04.2020 Головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61715962.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі, Закон №1404) в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 1 Закону №1404, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 частиною першою статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" визначено, що порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку (частина друга статті 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності").

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.95 N 244.

Так, пунктом 28 Порядку N 244 визначено, що постанову про накладення штрафу та постанову про закриття справи відповідно до статті 5 Закону може бути оскаржено суб`єктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження поштою або через електронний кабінет у той самий строк органу державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс відповідну постанову.

Крім того, суд звертає увагу на положення пункту 31 Порядку N 244, яким визначено, що постанова про накладення штрафу є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку з дня набрання нею законної сили.

Відповідно до статті 4 Закону №1404 у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

При огляді постанови, судом встановлено, що вона не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків, код ЄДРПОУ стягувача. У постанові зазначено лише місце вчинення правопорушення, тоді як відсутнє місце проживання боржника

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону №1404 будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №1404 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону №1404 порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону №1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

У матеріалах справи наявна заява Броварської міської ради Київської державної виконавчої служби Головного управління територіального правління юстиції у Київській області про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2019 №0212/12-вих.

Судом також встановлено, що заява також не містить інформації про РНОКПП, відсутня адреса місцяпроживання боржника.

На заяві наявний штамп вхідної кореспонденції від 23.04.2020 №13132.

Згідно з актом від 23.07.2020, складеним начальником відділу Титовим С. І., заступником начальника відділу Шкредом І. Ю., головним державним виконавцем Сірош А. В., головним державним виконавцем Авєріною М. В., у приміщенні канцелярії відділу було знайдено не зареєстровані виконавчі документи у кількості 22, які надійшли у період з листопада 2019 по січень 2020 року, включно, та які були отримані документознавцем першої категорії ОСОБА_2 , яка звільнена із займаної посади згідно наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Оператору комп`ютерного набору відділу ОСОБА_3 доручено усунути виявлені недоліки та провести реєстрацію знайдених виконавчих документів у строк до 29.07.2020.

В той же час, зі змісту акту неможливо достовірно встановити, які саме виконавчі документи було виявлено і що серед них була наявна постанова №А-2210/1, видана 22.10.2019 Броварською міською радою.

Також суд критично ставиться до цього акту, оскільки він датований 23.07.2020, тобто задовго після виникнення спірних правовідносин.

Крім того, відповідачем доданий чек з рекомендаційним листом №013 від 03.12.2019. В той же час, неможливо достовірно встановити вміст поштового вкладення.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, не надано доказів вчасного направлення виконавчого документа до виконавчої служби.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2020 адресою боржника зазначено: Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, будинок 15, приміщення 1. В той же час, відповідно до копії паспорта позивача, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З копій матеріалів виконавчого провадження, наданих відповідачем, неможливо встановити, у який спосіб державним виконавцем було встановлено адресу боржника на стадії відкриття виконавчого провадження.

За таких умов, враховуючи невідповідність виконавчого документу вимогам законодавства про виконавче провадження, а також за відсутності належних доказів своєчасного звернення стягувача до органів виконавчої служби, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, перевіривши постанову державного виконавця про відкриття провадження на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку про її протиправність та наявність підстав для скасування.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем доведено та надано достатньо належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

З огляду вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 840 грн 80 коп. згідно з квитанцією від 10.08.2020 №0.0..1.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 139 КАС України, тому беручи до уваги результат вирішення спору щодо повного задоволення позовних вимог, присуджує позивачу 840 грн 80 коп. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Задовольнити позовну заяву.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В. про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2020 у виконавчому провадженні №61715962.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. Незалежності, 39, м. Бровари, Київська область, 07400).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.