Справа № 580/9701/21
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року справа № 580/9701/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом іноземного підприємства "Агро-Вільд-Україна" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось іноземне підприємство "Агро-Вільд-Україна" (далі позивач) з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області №5707/23-00-07-0410 від 19.07.2021 за формою "Р", яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 2500309, 00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області №5708/23-00-07-0410 від 19.07.2021 за формою "В4", яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 89210, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскаржувані податкові-повідомлення рішення про застосування до позивача штрафних санкцій за зменшення суми грошового зобов`язання за податком на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 2 500 309, 00 грн та за завищення від`ємного значення, що враховується до складу податкового кредиту на суму 89 210, 00 грн є протиправними, оскільки податковим органом за наслідком аналізу інформаційних баз даних ДФС України та Єдиного реєстру податкових накладних безпідставно зроблено висновок щодо нереальності господарських операцій між ним та ТОВ Прайм - Лоджистікс, ТОВ Тенпром ЛТД, ТОВ Дата Сістем стосовно невідповідності (дефектності) у первинних бухгалтерських документах та відсутності первинних документів, що у свою чергу не дає можливості позивачу права на включення податку на додану вартість до складу податкового і кредиту.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість. У періоді, що перевірявся встановлено, що позивач задекларував податковий кредит за рахунок оформлення придбання у контрагента постачальника ТОВ «Прайм-Лоджистік» у листопаді-грудні 2020 року ламінату, паркетної дошки, будматеріалів, автошин, оливи моторної на підставі усного договору на поставку товару, а видаткові накладні підписано не встановленими особами, не відповідають вимогам первинного документів. Щодо задекларованого податкового кредиту за рахунок оформлення суміші вуглеводнів, бензино-лігроїнової фракції та розчиннику універсального на підставі договору від 26.10.2020 №Т-26/10 з ТОВ Тенпром ЛТД та договору від 15.10.2021 №ДС-15/10/20 з ТОВ Дата Сістем зазначено, що позивачем не надано первинні документи, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій, а надані первинні бухгатерські документи є дефектними. За вказаних обставин вважає, що оскаржувані податкові накладні є правомірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

01.02.2022 від відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення в яких вказано, що якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Отже, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснена операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірно та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів і незважаючи на наявній у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів / послуг, якщо рух коштів не забезпечено зв`язком із господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Усною ухвалою суду від 15.02.2022, занесеною до протоколу підготовчого засідання продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 28.03.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 09 год 00 хв 06 квітня 2022 року сторони не прибули.

Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив. До початку судового засідання від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану. Предстаник позивача зазначає, що обставини, які склалися несуть загрозу життю та ускладнюють участь у судовому засіданні.

Розглянувши вказане клопотання відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на те, що представником позивача не доведено відсутності можливості брати участь у даному судовому засіданні у віддаленому доступі за місцем перебування із застосування електронних комунікацій та технологій.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження це розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги неявки в судове засідання сторін, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що Іноземне підприємство Агро-Вільд-Україна є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння 1 олійних культур (КВЕД 101.11).

Посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області на підставі наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 24.05.2021 № 979-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ Тенпром ЛТД за жовтень 2020 року, ТОВ Дата Сістем за жовтень 2020 року та ТОВ Драйм-Лоджистікс за листопад-грудень 2020 року.

Повідомлення про дату та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 24.05.2021 .№523/23-00-07-0408 та копія наказу ГУ ДПС у Черкаській області від 24.05.2021 №979-п направлено засобами поштового зв`язку за податковою адресою позивача та згідно поштового повідомлення про вручення отримана 28.05.2021.

В ході перевірки правомірності визначення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Дата Сістем», ТОВ «Тенпром ЛТД» за жовтень 2020 року та з ТОВ «Прайц Лоджистік» за листопад, грудень 2020 року встановлено його завищення всього на суму 2 089 457,49 грн., в т.ч. за жовтень 2020 року на суму 1 499 999, 43 грн (по взаємовідносинах з ТОВ Тенпром ЛТД та ТОВ Дата Сістем), за листопад 2020 року на суму 452 495, 86 грн. та за грудень 2020 року на суму 136 962, 2 грн. (по взаємовідносинах з ТОВ «Прайм-Лоджистік»). Посадовими особами відповідача встановлено, що позивач в порушення вимог п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.1, п. 201.7 ст.201 Податкового кодексу України завищено податковий кредит за листопад 2020 року на суму ПДВ 452 495, 86 грн та за грудень 2020 року на суму ПДВ 136 962, 2 грн по контрагенту-постачальнику ТОВ «Прайм-Лоджистік». Позивач задекларував податковий кредит за рахунок оформленню придбання у контрагента - постачальника ТОВ «Прайм-Лоджистік» у листопаді-грудні 2020 року ламінату, паркетної дошки, будматеріалів, автошин, оливи моторної. Договір на поставку зазначених товарів укладено усно, а видаткові накладні виписані на вказані господарські операції не відповідають вимогам первинних документів.

За результатами перевірки відповідач склав акт перевірки від 23.06.2021 №388/23-00-07-0405/33053730.

Листом від 14.06.2021 №11945/6/23-00-07-0415 Головне управління ДПС у Черкаській області повідомило позивача про необхідність прибуття генерального директора підприємства на 11 год. 00 хв. 23.06.2021 до для ознайомлення та підписання акту перевірки.

23.06.2021 посадовими особами Головного управління ДПС служби у Черкаській області складено акт про неявку до податкового органу для підписання акту перевірки від 23.06.2021 №388/23-00-07-0405/33053730.

На підставі висновків, викладених у акті перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 19.07.2021 №5707/23-00-07-0410 за формою Р, яким збільшив суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 2 500 309, 00 грн з яких за податковим зобов`язанням 2 000 247, 00 грн. та за штрафними санкціями та податкове повідомлення - рішення від 19.07.2021 №5708/23-00-07-0410 за формою В4, яким встановлено завищення від`ємного значення, що враховується до складу податкового кредиту на суму 89 210, 00 грн.

В подальшому позивачем надіслано до Державної податкової служби України скаргу на рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 19.07.2021 №5707/23-00-07-0410 та №5708/23-00-07-0410.

Рішенням Державної податкової служби України від 21.09.2021 №-00-05-01-03-06 оскаржувані рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі ПК України) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Судом встановлено, що документальну позапланову невиїзну перевірку позивача проведено відповідно до наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 24.05.2021 №979-п Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Агро-Вільд Україна на підставі ст. 79 та пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та у зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 Про скорочення строку дії обмеження в часі проведення деяких видів перевірок.

Повідомлення про дату та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 24.05.2021 .№523/23-00-07-0408, та копія наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 24.05.2021 №979-п направлена засобами поштового зв`язку за податковою адресою підприємства та згідно поштового повідомлення про вручення отримано 28.05.2021.

Відповідно наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 24.05.2021 №979-п, у разі відсутності відомостей про отримання наказу та повідомлення про проведення перевірку ІП "Агро-Вільд Україна", перевірка розпочнеться через 5 робочих днів з дати отриманню відомостей про вручення наказу.

Відповідно реєстру про вручення поштових відправлень, відомості про вручення наказу та повідомлення отримано 08.06.2021.

Отже, перевірка розпочалася через 5 робочих днів з дати отримання відомостей про вручення наказу (08.06.2021), а саме з 15.06.2021 та тривала по 22.06.2021.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути підставою для висновку про законність такої перевірки. Невиконання, в свою чергу, процедурних вимог Податкового кодексу України щодо призначення та (або) проведення контрольних заходів призводить до визнання перевірок (незалежно від їх виду) незаконними та відсутності правових наслідків таких.

За встановлених у цій справі обставин, судом не встановлено допущення відповідачем процедурних порушень під час проведення перевірки позивача.

Згідно пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Згідно пункту 86.4 ПК України акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

У зв`язку з неявкою директора Агро-Вільд Україна для підписання перевірки, податковим органом направлено акт перевірки від 23.06.2021 №388/23-00-07-0405/33053730 засобами поштового зв`язку. Вказана обставина визнається позивачем.

Суд зазначає, що надіслання акту перевірки засобами поштового зв`язку передбачений Податковим кодексом України, а тому посилання на порушення відповідачем норм вказаного кодексу в цій частині є необґрунтованим.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з вимогами пп.14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК України - податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду.

Відповідно до положень статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п.44.1 ст. 44 ПК України).

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (п.44.3 ст. 44 ПК України).

Згідно п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Виходячи з вимог п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З аналізу наведених норм слідує, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), здійснюваних для провадження власності господарської діяльності платника податку, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та які відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, та мають підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Слід зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Крім того, однією із судових доктрин, виділених на сьогоднішній день національним законодавством та судовою практикою Верховного Суду є доктрина реальності господарської операції. Суть вказаної доктрини полягає в тому, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

З акту перевірки від 23.06.2021 №388/23-00-07-0405/33053730 вбачається, що позивач задекларував податковий кредит з податку на додану вартість за жовтень 2020 року в сумі 6 887 843, 00 грн., за листопад 2020 року в сумі 5589371, 00 грн та за грудень 2020 року в сумі 7281941, 00 грн. Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ Дата Сістем, ТОВ Тенпром ЛТД за жовтень 2020 року та з ТОВ Прайм Лоджистік встановлено його завищення всього на 2 089 457, 49 грн., в т.ч. за жовтень 2020 року на суму 1 499 999, 43 грн (по взаємовідносинах з ТОВ Тенпром ЛТД та ТОВ Дата Сістем), за листопад 2020 року суму 452 495,86 грн та за грудень 2020 року на суму 136 962, 20 ( по взаємовідносинах з ТОВ Прайм-Лоджистік.

У періоді, що перевіряється встановлено, що позивач задекларував податковий кредит за рахунок оформлення придбання у контрагента постачальника ТОВ Прайм-Лоджистік у листопаді-грудні 2020 року ламінату, паркетної дошки, будматеріалів, автошин, оливи моторної на підставі усного договору на поставку товару.

Судом встановлено, що видаткові накладні ТОВ "Прайм-Лоджистік" та позивача підписано не встановленими особами, не містять деталізованої інформації щодо відповідальних осіб за здійснення господарської операції, не відповідають вимогам первинного документів. Місце складання видаткових накладних теж не зазначено, мають загальний характер, не конкретизують часові межі виконання, відтак не є належним доказом реальності вчинення господарської операції.

ТОВ "Прайм-Лоджистік" зареєстрував податкові накладні від 02.11.2020 №1030, від 03.11.2020 №1031, від 05.11.2020 №1100, від 06.11.2020 №1101, від 09.11.2020 №1020, від 10.11.2020 №1021, від 11.11.2020 №1022, 1201, від 12.11.2020 №1023, від 13.11.2020 №1201, від 27.11.2020 №3010, №3009, №3008, від 01.12.2020 №5001, від 02.12.2020 №5002, від 03.12.2020 №2002, від 04.12.2020 №5004 на суму ПДВ 589 458,06 грн., які віднесено позивачем до податкового кредиту декларації з ПДВ за листопад і грудень 2020 року відповідно. Разом з тим, згідно оборотно-сальдової відомості за листопад 2020 року по ТОВ Прайм-Лоджистік станом на 30.11.2020 його дебіторська заборгованість становить 2 028 681,03 грн. Станом на 31.12.2020 дебіторська заборгованість за розрахунками становить 1 206 907,84 грн..

Отже, позивач включив до складу податкового кредиту за листопад, грудень 2020 року податок на додану вартість згідно зазначених податкових накладних без врахування оплат, а також складання яких, у випадку отримання попередньої доплати однією сумою згідно платіжних доручень від 10.11.2020 №2775, від 11.11.2020 №2869, від 27.11.2020 №3602, від 30.11.2020 №3758 та №3780 не відповідає нормам Податкового кодексу України та не дає можливості ідентифікувати операції.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності або специфікація на придбаний товар та товарно-транспортні накладні, які підтверджують його транспортування від місця розвантаження товару до позивача.

Щодо задекларованого податкового кредиту за рахунок оформлення суміші вуглеводнів, бензино-лігроїнової фракції та розчиннику універсального на підставі договору від 26.10.2020 №Т-26/10 з ТОВ Тенпром ЛТД, суд зазначає про таке.

Відповідно до п. 1.1. договору поставки нафтопродуктів від 26.10.2020 №Т-26/10 постачальник зобов`язується передати у власність покупцю і нафтопродукти згідно рахунків-фактур або/та видаткових накладних в погоджені терміни, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах, викладених в цьому договорі.

Згідно до п. 4.2. договору поставки нафтопродуктів від 26.10.2020 №Т-26/10 поставка товару підтверджується первинними документами (видатковими накладними та/чи актами приймання-передачі, ТТН), які підписані представниками обох сторін та/або іншими особами згідно чинного законодавства (перевізником, уповноваженими особами покупця, тощо).

Покупець зобов`язаний в момент поставки товару поставити відмітки в товарно-супровідній документації про прийом товару (з обов`язковим зазначенням посади. П.І.Б та підпису особи, що отримала товар) (п. 2.2.2. договору поставки нафтопродуктів від 26.10.2020 №Т-26/10).

На виконання умов вказаного договору ТОВ Тенпром ЛТД оформив видаткові накладні в адресу позивача від 28.10.2020 №949, №950, від 29.10.2020 №951, від 30.10.2020 №1027, №1038, №1039, №1028, №1029, №1030, №1031, №1036, №1037.

Разом з тим, видаткові накладні зі сторони позивача підписано невідомими особами, не містять деталізованої інформації щодо відповідальних за здійснення господарської операції, що суперечить умовам договору від 26.10.2020 №Т-26/10.

Розрахунки між позивачем та ТОВ Тенпром ЛТД проведено згідно наступних платіжних доручень від №11.11.2020 №2894, №2895, №2896. Станом на 31.10.2020 кредиторська заборгованість становить 6500010, 00 грн.

Суд зазначає, що до перевірки позивачем надано ТТН, які оформлені не належним чином з ознаками дефектності. Всупереч умовам договору поставки, в ТТН відсутні підписи представників автопідприємства та вантажоодержувача, підписів осіб, які прийняли, одержали товар. Таким чином не можливо ідентифікувати осіб, які приймали участь у вищезазначених господарських операціях.

Поряд з цим, в ТТН відсутні адресні дані пунктів навантаження та розвантаження товарів, зазначено, що пункт розвантаження - згідно з подорожнім листом, яких до перевірки не надано.

Відтак, перевіркою не можливо підтвердити факт транспортування та передачі товару від постачальника до покупця.

Сертифікат якості - товаросупроводжувальний документ, що підтверджує відповідність товару показникам якості, технічним характеристикам, вимогам безпеки для людей, природного навколишнього середовища.

Відповідно до п. 2.1.2 та п. 2.1.3 постачальник зобов`язаний забезпечити якість товару у відповідності до державних стандартів та/або технічних умов заводів-обників.

На вимогу покупця надати відповідні паспорти та сертифікати якості товару.

Проте, позивач до перевірки не надав технічний паспорт, сертифікат якості, сертифікат відповідності або специфікації на товар, придбаний у ТОВ Тенпром ЛТД.

Відтак, у зв`язку з невідповідністю первинних бухгалтерських документів та за відсутності первинних документів (технічний паспорт, сертифікат якості, відповідності або специфікації), доказів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару по ланцюгу постачання, суд дійшов висновку, що позивачем завищено податковий кредит за жовтень 2020 року на суму ПДВ 1083334, 98 грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ Тенпром ЛТД.

Щодо задекларованого податкового кредиту за рахунок оформлення договору поставки нафтопродуктів від 15.10.2021 №ДС-15/10/20 з ТОВ Дата Сістем, суд зазначає про таке.

Згідно п. 1.1 договору поставки нафтопродуктів від 15.10.2021 №ДС-15/10/20 постачальник зобов`язується передати у власність покупця нафтопродукти згідно рахунків-фактур або/та видаткових погоджені терміни, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити Товар на умовах, і в цьому Договорі.

Відповідно до п. 4.2. договору поставки нафтопродуктів від 15.10.2021 №ДС-15/10/20 поставка товару підтверджується первинними документами (видатковими накладними та/чи актами приймання-передачі, ТТН), які підписані представниками обох сторін та/або іншими особами згідно чинного законодавства (перевізником, уповноваженими особами покупця, тощо).

Покупець зобов`язаний в момент поставки товару поставити відмітки в товарно-супровідній документації про прийом товару (з обов`язковим зазначенням посади. П.І.Б та підпису особи, що отримала товар) (п. 2.2.2. договору поставки нафтопродуктів від 15.10.2021 №ДС-15/10/20).

На виконання умов вказаного договору ТОВ Дата Сістем оформлено видаткові накладні від 20.10.2020 №1263, від 21.10.2022 №1264, від 23.10.2022 №1265.

Видаткові накладні зі сторони позивача підписано невідомими особами, не містять деталізованої інформації щодо відповідальних за здійснення господарської операції.

Разом з тим, до контролюючого органу позивачем надано ТТН, які оформлені не належним чином, а саме відсутні підписи представників автопідприємства та вантажоодержувача. Також ТТН не містить марки автомобіля, реквізитів та підписів осіб, які прийняли, одержали товар. Відтак, не можливо ідентифікувати осіб, які приймали участь у вищезазначених господарських операціях. Поряд з цим, в ТТН відсутні адресні дані пунктів навантаження та розвантаження товари лише зазначено, що пункт розвантаження - згідно з подорожнім листом, яких до перевірки не надано.

З наданих ТТН, в яких зазначені автопідприємства ТОВ «Укркрассервіс», Логістик», ФОП ОСОБА_1 та їх ЄРПН, вбачається, що податкові накладні в адресу замовника ТОВ Дата Сістем не реєструвалися або реєструвалися з іншою номенклатурою (видом товару).

Згідно п. 4.3. договору поставки нафтопродуктів від 15.10.2021 №ДС-15/10/20 поставка товару (кожної окремої партії товару) здійснюється в строк, який сторони визначають у відповідних додатках на кожну окрему партію товару, але не раніше зарахування на поточний рахунок постачальника попередньої оплати у розмірі 100 % вартості кожної окремої партії повару, що постачається.

Проте, розрахунки між позивачем та ТОВ «Дата Сістем» за жовтень 2020 не проведені, кредиторська заборгованість становить 2499986,74 грн, що cyпepeчить умовам договору.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Згідно пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків

Аналіз наведеної норми законодавства дає підстави для висновку про те, що платник податків у разі ненадання документів під час проведення перевірки не позбавлений права надання таких і після завершення такої перевірки, які мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Суд встановив, що позивач на запит відповідача від 15.06.2021 №11973/6/23-00-07-0415 додаткові пояснення щодо підтвердження господарських операцій не надав.

Крім того, позивачем не надано обґрунтованих пояснень щодо відсутності зазначення, видаткових накладних деталізованої інформації щодо відповідальних осіб за здійснення господарських операцій, місце складанні видаткових накладних теж невідоме.

Із наданих документів позивачем документів неможливо встановити фактичний рух товару, оскільки до перевірки не надані товарно-транспортні накладні, які підтверджують розвантаження та зберігання товару. Позивач не надав пояснень, яким чином були доставлені товари, матеріальні цінності та будь-яких документів, підтверджуючих надання транспортних послуг та/або іншимі організаціями за укладеними договорами.

Разом з тим, позивач не надав контролюючому ограну та до суду документи, що підтверджували в який спосіб та яким транспортним засобом здійснювалось вивезення придбаних будівельних матеріалів.

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язанню звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

На підставі п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Враховуючи зазначене, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок, як попередня плата (аванс). Тому складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати однією сумою не відповідає нормам Податкового кодексу України та не дає можливості ідентифікувати операції.

У разі складання податкових таких накладних постачальником у покупця відсутні підстави для віднесення зазначених в них сум податку на додану вартість до податкового кредиту, остільки такі податкові накладні не відповідають первинним документам

Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими первинними документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем завищено податковий кредит всього на суму 2089457,49 грн, в т.ч. за жовтень 2020 року на суму 1499999, 43 грн у взаємовідносинах з ТОВ "Тенпром ЛТД" та ТОВ "Дата Сістем", за листопад 2020 на суму 452495, 86 грн та за грудень 2020 року на суму 136962, 20 грн по взаємовідносинах з "Прайм-Лоджистік".

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи та виходячи за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 132-143, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ