Справа № 460/15378/22
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного офісу Держаудитслужби про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.07.2022 позов задоволений частково, зокрема, стягнуто на користь ОСОБА_1 з Західного офісу Держаудитслужби невиплачену заробітну плату за період з 01 квітня 2021 року по 30 липня 2021 року в сумі 44390,06грн (сорок чотири тисячі триста дев`яносто гривень, 06коп) (сума зазначена без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, які підлягають утриманню під час виплати її працівнику). В задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачем у позовній заяві було заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 10000грн.

16.08.2022 позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000грн та долучено докази на їх підтвердження.

За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на наведені положення норм права, суд здійснює розгляд заяви позивача про стягнення витрат на професійну допомогу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві на позов (а. с. 95-103) заперечив проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, стверджуючи про не співмірність заявленої суми до відшкодування.

Дослідивши докази, долучені до заяви позивача та заперечення відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

За змістом статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За правилами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із частиною 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

За змістом частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

За правилами частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із нормами частин 1, 5 статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

До матеріалів заяви долучений договір про надання правової допомоги від 19.01.2022 року № 22/02, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Клекотка і партнери», Додаток № 1 до Договору від 19.01.2022. На підтвердження понесених витрат, заявником долучено квитанцію № 7ХТК-5С11-ТТ1К-МХТ2 від 16.08.2022 на суму 10000грн.

Згідно п. 1.1 розділу 1 Договору від 19.01.2022, його предметом є обов`язок адвоката надати.

Під правовою допомогою розуміється захист, представництво та надання інших видів правової допомоги (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.2 Договору, розмір гонорару та порядок його оплати визначається Сторонами у Додатку № 1 до цього Договору.

19.01.2022 між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Клекотка і партнери», укладений Додаток № 1 до Договору від 19.01.2022 на суму 10000грн за надання послуг з правової допомоги у справі. Як наведено у даному Додатку до Договору, вказана сума є сталою за весь спектр правничої допомоги.

Дослідивши надані докази, суд зазначає, що сума гонорару встановлена сторонами у фіксованому розмірі у Договорі, отже не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, тобто є визначеним.

Дослідивши надані докази, суд зазначає, що сума гонорару встановлена сторонами у фіксованому розмірі згідно Додатку № 1 від 19.01.2022 до Договору № 22/02 від 19.01.2022, який є невід`ємною частиною останнього, отже не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, тобто є визначеним.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що подані заявником докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в сумі 10000грн, є реальними, обґрунтованими та пропорційними до предмета спору і підтвердженими матеріалами справи, тому повністю доводять факт понесення позивачем витрат на правову допомогу саме в адміністративній справі № 460/15378/22.

Разом з тим, позаяк позовні вимоги позивача задоволено частково, то, відповідно, і стягнення на його користь понесених ним витрат на правову допомогу, згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, належить до часткового задоволення на суму 5000грн.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Західного офісу Держаудитслужби судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 5000грн (п`ять тисяч гривень).

В задоволенні решти заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 21 жовтня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Західний офіс Держаудитслужби (вул. Костюшка, 8, м. Львів, 79000, ЄДРПОУ/РНОКПП 40479801)

Суддя Т.О. Комшелюк