Справа № 320/13561/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року м. Київ № 320/13561/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася арбітражна керуюча Старжинська Тетяна Юріївна ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі Позивачка) з позовом до Головного управління ДПС України в Київській області (03151, м. Київ вул. Народного ополчення,5а, ) (далі Відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 13 жовтня 2020 року.

Свої вимоги Позивачка обґрунтовує тим, що їй неправомірно Відповідач нарахував штраф та пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, оскільки Позивачка сплачувала єдиний внесок завчасно та в більших розмірах, що підтверджується копіями банківських документів.

Ухвалою від 23 грудня 2020 року суд відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 23 грудня 2020 року суд повернув з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у сумі 408,28 грн відповідно до квитанції № 25649 від 11.12.2020 року.

13 січня 2021 року Відповідач надіслав до Київського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти заявлених позовних вимог, зазначивши, що Позивачці за І-ІІІ квартали 2020 року нараховано 6295,30 грн, винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (несвоєчасну сплату) єдиного внеску, що підтверджується відомостями з інтегрованої картки платника податків.

11 січня 2021 року Позивачка надіслала до Київського окружного адміністративного суду відповідь на відзив Відповідача, у якому звернула увагу суду на те, що вищий керівний орган Відповідача ДПС України під час розгляду скарги Позивача зазначив як порушення несвоєчасну сплату єдиного внеску. В той же час, Відповідач наполягає на порушенні Позивача як сплату єдиного внеску не у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивачка - ОСОБА_1 - здійснює діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) відповідно до Свідоцтва про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 44, виданого Міністерством юстиції України 08.02.2013 року.

ОСОБА_1 сплатила єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців за IV квартал 2018 року (2 460,00 грн), що підтверджується платіжним дорученням від 29.10.2018 року № 37; за ІІ квартал 2019 року (1 650,00 грн), що підтверджується платіжним дорученням від 09.04.2019 року; за ІІІ квартал 2019 року (2 754,00 грн), що підтверджується платіжним дорученням № 22 від 23.09.2019 року; за 4 квартал 2019 року (2 752,00 грн), що підтверджується заявою на договірне списання та меморіальним ордером від 17.01.2020 року.

13 жовтня 2020 року уповноваженою особою Відповідача винесено Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування єдиного внеску) (далі оскаржуване Рішення), відповідно до якого на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) до Позивача застосовано штраф у розмірі 901,88 грн за період з 20.07.2019 до 17.01.2020 та нараховано пеню у розмірі 347,20 грн (0,1% суми недоїмки), загальна сума 1249,08 грн.

19 жовтня 2020 року Позивачка звернулася до Державної фіскальної служби України зі скаргою на оскаржуване Рішення та просила його скасувати.

Рішенням про результати розгляду скарги від 12.11.2020 № 32348/6/99-00-06-03-01-06 Державна фіскальна служба України оскаржуване Рішення залишила без змін, а скаргу Позивачки без задоволення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Статтею 1 Кодексу України з питань банкрутства визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (пункт 5 частини першої статті 1 Закону).

Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (частина восьма статті 9 Закону).

У разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (частина десята статті 9 Закону).

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина одинадцята статті 9 Закону).

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина десята статті 25 Закону).

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів накладає на платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (пункт 2 частини одинадцятої статті 25 Закону).

Системний аналіз норм підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України, статті 1 Кодексу України з питань банкрутства, пункту 2 частини першої статті 1 Закону та пункту 5 частини першої статті 4 Закону свідчить про те, що платником єдиного внеску є самозайнята особа, зокрема, арбітражний керуючий. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного внеску. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування єдиного внеску у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску законодавством встановлено обов`язок сплати особами (у справі, що розглядається Позивачкою як арбітражним керуючим) мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 18.11.2021 року у справі № 620/3987/18 та від 27.10.2021 року у справі № 440/325/19.

Щодо твердження Позивача про те, що оскаржуване рішення прийняте неправомірно, а тому підлягає скасуванню.

Позивачка переконана, що єдиний внесок перераховано у повному обсязі та у строки, визначені Законом.

Відповідач, заперечуючи, зазначає, що за Позивачкою станом на 30.12.2020 рахується борг по сплаті єдиного внеску, на який відповідно до вимог Закону нараховано пеню та штрафні санкції.

Суд, оцінюючи докази, що містяться у справі, чинне законодавство України із вказаного спірного питання, дійшов наступних висновків.

З аналізу вимог пункту 5 частини першої статті 1 Закону, пункту 2 частини першої статті 7 Закону, частини п`ятої статті 8 Закону, частин восьмої, дев`ятої та десятої статті 9 Закону, частин десятої та одинадцятої статті 25 Закону вбачається, що, зокрема, для арбітражного керуючого, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. При цьому, єдиний внесок встановлюється у розмірі 22 відсотки вказаного мінімального страхового внеску за місяць. Строк сплати єдиного внеску - до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Днем сплати єдиного внеску вважається день списання, зокрема, банком суми платежу з рахунку платника єдиного внеску. При цьому, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, зокрема, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а також штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема інтегрованої картки платника, переплата єдиного внеску Позивачки станом на 31.12 2018 року становила 4060,83 грн. При цьому, з урахуванням вимог частини п`ятої статті 8 та частини восьмої статті 9 Закону Позивачка мала сплатити до 21 січня 2019 року єдиний внесок, який відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» становив 2 458,18 грн (3 723,00 грн (мінімальна заробітна плата на 2018 рік)*22% (відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону) / 3 (квартал поділяється на 3 місяці). З урахуванням вимог Закону України «Про Державний бюджет України» розмір щоквартального єдиного внеску у 2019 році становив 2 754,18 грн (4 173,00 грн (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2019) * 22% (відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону) / 3 (квартал поділяється на 3 місяці).

У зв`язку із наявністю переплати у розмірі 4060,83 грн Позивачка не сплачувала єдиний внесок за І квартал 2019 року. При цьому, як було зазначено вище, Позивачка мала сплатити єдиний внесок на ІV квартал 2018 року. В матеріалах справи міститься копія платіжного доручення № 37 від 29 жовтня 2019 року, яке підтверджує те, що Позивачка сплатила єдиний внесок на ІV квартал 2018 року, оскільки 29 жовтня 2018 року банком було проведено операцію на суму 2 460,00 грн з призначенням платежу: «… ОСОБА_1 ЄСВ Для фіз. ос. підп., у т.ч. які обр. сист. оподатк. та осіб, які пров. незал. д-ть, за жовт-груде 2018 р., без ПДВ».

Як вбачається з інтегрованої картки платника податків, через несплату відповідної суми єдиного внеску за ІУ квартал 2018 року, а також наявністю переплати станом на 31.12.2018, податковий орган зарахував єдиний внесок Позивачки за ІУ квартал 2018 року шляхом вирахування із залишку станом на 31.12.2018. За ІІ квартал 2019 року Позивачка сплатила 1 650,00 грн єдиного внеску, що підтверджується платіжним дорученням від 09.04.2019. За ІІІ квартал 2019 року Позивачка сплатила 2 754,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 22 від 23.09.2019 року. За 4 квартал 2019 року Позивачка сплатила 2 752,00 грн, що підтверджується заявою на договірне списання та меморіальним ордером від 17.01.2020 року.

У зв`язку із вищенаведеним суд встановив, що станом на 31.12.2018 переплата Позивачкою єдиного внеску становила не 4060,83 грн. (як зазначає Відповідач), а 6 520,83 грн (на 2 460,00 грн більше за рахунок додаткової сплати єдиного внеску за ІУ квартал 2018 року). Позивачка станом на вказану дату оплатила єдиний внесок за попередній період за ІУ квартал 2018 року, що підтверджується відповідним платіжним дорученням, яке міститься в матеріалах справи. Відповідач 21.01.2019 зарахував 2 457,18 грн єдиного внеску за вказаний вище період. Таким чином, станом на початок ІІ кварталу 2019 року (до оплати Позивачкою 09.04.2019 єдиного внеску) переплата Позивача по єдиному внеску становила не 1603,65 грн., а на 2 460,00 грн більше (4 063,65 грн).

Позивачка за ІІ квартал 2019 року 09.04.2019 сплатила 1650,00 грн єдиного внеску. Таким чином, на початок ІІІ кварталу 2019 року (станом на 19.07.2019 року) становила 2 959,47 грн (4 063,65 грн + 1650,00 грн - 2 754,18 грн). На час сплати єдиного внеску за ІІ квартал 2019 року (20.07.2019 року) Позивачка повинна була сплатити 2 457,18 грн. При цьому, залишок переплати на вказану дату становив достатню суму для цього - 2 959,47 грн.

Таким чином, станом на 20.07.2019 недоїмка була відсутня, оскільки 2 754,18 грн (необхідно було сплатити), а залишок становив 2 959,47 грн., що є достатнім для сплати єдиного внеску за ІІ квартал 2019 року. При цьому, в інтегрованій картці платника податків неправильно зазначено залишок 499,47 грн. Крім того, Позивачка сплатила 2 754,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22 від 23.09.2019, вказавши період оплати єдиного внеску - «ІІІ квартал 2019 року».

Отже, суд встановив, що у Позивачки була відсутня заборгованість по сплаті єдиного внеску, а тому Відповідачем, на переконання суду, неправомірно нарахована пеня.

Як вбачається із матеріалів справи, Позивачка за ІУ квартал 2019 року сплатила 17.01.2020 року 2 752,00 грн, що підтверджується заявою на договірне списання та меморіальним ордером. Інформація з інтегрованої картки платника податків про те, що у Позивачки існувала заборгованість по сплаті єдиного внеску: з 22.10.2019 року (дати настання наступного періоду оплати єдиного внеску) до 17.01.2020 року (дата оплати Позивачкою єдиного внеску у сумі 2 752,00 грн), є помилковою, а тому неправомірно Відповідачем було нараховано пеню 198,36 грн та відповідно штраф.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що Відповідач неправомірно виніс оскаржуване Рішення, оскільки протягом 2019 року, а саме періоду, за який застосовано штраф та пеня: 20.07.2019 до 17.01.2020, Позивачка вчасно сплачувала єдиний внесок, що підтверджується банківським документами платіжними дорученнями, а інформація з інтегрованої картки платника податків не відповідає банківським документам.

За вказаного вище правового врегулювання, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалася Позивачка як на підставу своїх вимог, а Відповідач заперечуючи проти них, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам Позивачки та Відповідача та доказам, що це підтверджують, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачкою вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду Позивачка сплатила судовий збір у сумі 1 249,08 грн, що підтверджується квитанцією про сплату № 25649 від 09.06.2021, а тому вказана сума підлягає відшкодуванню на користь Позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позив задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 13 жовтня 2020 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ) на користь арбітражної керуючої Старжинської Тетяни Юріївни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору на суму 1 249 (одна тисяча двісті сорок дев`ять) гривень 08 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області(03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

рішення складено у повному обсязі та підписано 20.10.2022

Суддя Панченко Н.Д.