Справа № 460/17449/22
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2022 року м. Рівне №460/17449/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), у якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення позивачу з 25 квітня 2022 року пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію з 25 квітня 2022 року зі зниженням пенсійного віку.

Стислий виклад позицій сторін.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Позивач вказує, що вернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак відповідач відмовив у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з недостатністю строку її проживання в зоні радіоактивного забруднення станом на 01.01.1993. Позивач вважає, що пенсійний орган протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку внаслідок чого порушив гарантоване державою право на пенсійне забезпечення. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

29.06.2022 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 37 років 5 місяців 5 днів. Оскільки позивач проживала в зоні посиленого радіологічного контролю з 26.04.1986 по 01.01.1993 3 роки 5 місяців 13 днів, тобто менше чотирьох років, то немає правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років, як потерпілому від Чорнобильської катастрофи, тому що станом на дату звернення до управління (25.04.2022) позивач не досягла 60 років. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання учасників справи.

Заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи четвертої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04.05.1994 виданим Рівненською обласною державною адміністрацією.

Згідно з довідкою виданою Березнівською міською радою Рівненського району Рівненської області від 26.04.2022 № 746 позивач проживала в місті Березне, Рівненської області, яке до 01.01.2015 відносилось до зони радіологічного контролю внаслідок аварії на ЧАЕС згідно з постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106 у періоди: з 27.07.1986 по 31.08.1986; 26.01.1987 по 02.02.1987; 27.07.1987 по 31.08.1987; 26.01.1988 по 08.02.1988; 27.07.1988 по 31.08.1988; 26.01.1989 по 08.02.1989; 29.06.1989 по 18.07.1989; та з 18.07.1989 по даний час.

Згідно з рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 02.02.1994 у справі 2-41, яке набрало законної сили встановлено факт проживання ОСОБА_1 з 27 липня по 31 серпня 1986 року; з 26 січня по 02 лютого і з 27 липня по 31 серпня 1987 року; з 26 січня по 08 лютого і з 27 липня по 31.08.1988 року, з 26 січня по 08 лютого і з 29 червня по 18 липня 1989 року у смт. Березне, Березнівського району Рівненської області.

У період з 01.09.1985 по 15.08.1989 позивач навчалась в Рівненському державному педагогічному інституті, що підтверджується записами у її трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

09.05.2022 позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 17.05.2022 № 58859 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії через не підтвердження проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993, а саме: 3 роки 5 місяців 13 днів. Також, зазначено, що страховий стаж позивача становить 37 років 5 місяців 5 днів.

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Докази відхилені судом та мотиви їх відхилення

Суд не відхиляє докази подані учасниками справи. Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та мотивована оцінка аргументів сторін і висновки суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.03.2003 року (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 13 Перехідних положень Закону № 1058-ІV передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року (далі - Закон № 796-XII).

Згідно із статті 55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Статтею 55 Закону № 796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Тобто, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі частини 2 статті 55 Закону № 796-XII - є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років з моменту аварії до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії по 31 липня 1986 року, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 556/1153/17, від 11.04.2018 у справі № 565/1829/17, від 26.09.2018 у справі № 205/4589/16-а та враховується судом при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Відтак, проживання та (або) праця потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01 січня 1993 року, необхідно пов`язувати з моментом аварії, а саме вказаний період проживання слід обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане вбачається із самої підстави виникнення зони посиленого радіологічного контролю, якя згідно чинного законодавства нерозривно пов`язана із датої події аварії на ЧАЕС.

Спір між позивачем і відповідачем у даній справі виник щодо наявності чи відсутності факту постійного проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки станом на 01.01.1993 та відповідно його права користуватися пільгою, встановленою Законом № 796-XII щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

У період з 26.04.1986 по 01.01.1993, що має визначальне значення для вирішення спору, реєстрацію та облік громадян за місцем проживання було регламентовано Положенням про паспортну систему в СРСР, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 28.08.1974 № 677 (далі - Положення № 677), Постановою Ради Міністрів СРСР "Про деякі правила прописки громадян" від 28.08.1974 № 678, Тимчасовою інструкцією про порядок документування і прописки (реєстрації) громадян, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.02.1992 № 66-дск.

Зазначеними нормативними актами було передбачено прописку, як форму реєстрації та обліку населення за місцем проживання, що встановлювала необхідність отримання дозволу органів внутрішніх справ на прописку (виписку) в усіх без винятку населених пунктах України.

Згідно з пунктом 22 розділу ІІІ Положення № 677, громадяни прописуються за місцем проживання. Громадяни, які прибули на тимчасове проживання із однієї місцевості в іншу на строк більше півтора місяця прописуються тимчасово, а ті, що прибули на строк до півтора місяця реєструються в установленому порядку.

Тобто, прописка громадянина за певною адресою здійснювалася за конкретним місцем проживання, була обов`язковою, а дотримання умов прописки перевірялося уповноваженими особами органів внутрішніх справ.

Крім того, у період з 26.04.1986 по 01.01.1993 порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 № 5-24/26.

За загальним правилом, погосподарський облік вівся в погосподарських книгах, а основним об`єктом погосподарського обліку було домогосподарство - об`єкт, члени якого мали реєстрацію місця проживання на території населеного пункту.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 проживала в смт Березне, Рівненського (раніше - Березнівського) району Рівненської області у періоди: з 27.07.1986 по 31.08.1986 - 1 місяць 5 днів; з 26.01.1987 по 02.02.1987 8 днів; з 27.07.1987 по 31.08.1987 1 місяць 5 днів; з 26.01.1988 по 08.02.1988 14 днів; з 27.07.1988 по 31.08.1988 1 місяць 5 днів; з 26.01.1989 по 08.02.1989 14 днів; з 29.06.1989 по 18.07.1989 20 днів; та з 18.07.1989 по 01.01.1993 3 роки 5 місяців 15 днів, що підтверджується довідкою виданою Березнівською міською радою Рівненського району Рівненської області від 26.04.2022 № 746 (далі-довідка від 26.04.2022 № 746).

Водночас надання інших документів, які би підтверджували період проживання особи в зоні посиленого радіологічного контролю, окрім як довідки органу місцевого самоврядування, законодавством не передбачено.

Факт проживання особи на території зони посиленого радіологічного контролю засвідчує виключно довідка органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.03.2019 у справі № 569/7589/17 (№ 14-560цс18), від 10.04.2019 у справі № 162/760/17 (№ 14-550цс18) та постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 381/3359/17 (№ 61-16015св18).

Крім того, рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 02.02.1994 у справі 2-41, яке набрало законної сили 15.02.1994 встановлено факт проживання ОСОБА_1 з 27 липня по 31 серпня 1986 року; з 26 січня по 02 лютого і з 27 липня по 31 серпня 1987 року; з 26 січня по 08 лютого і з 27 липня по 31.08.1988 року, з 26 січня по 08 лютого і з 29 червня по 18 липня 1989 року у смт Березне, Березнівського району Рівненської області, які частково співпадають з періодами, які вказані у довідці від 26.04.2022 № 746.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" смт Березне, Березнівського району Рівненської області у періоді з 26.04.1986 по 01.01.1993 відносилось до зони посиленого радіологічного контролю (4 зона).

Проте, період проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 становить менше чотирьох років, що є необхідною умовою для підтвердження права на додаткове зменшення пенсійного віку, передбаченого положеннями статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Разом з тим, твердження відповідача про те, що періоди вказані у довідці від 26.04.2022 № 746 не підлягають зарахуванню, оскільки вони є періодичними суд вважає непереконливими, тому що такі умови щодо зарахування/не зарахування періоду проживання в зоні радіоактивного забруднення не передбачені чинним законодавством.

Проте, строк проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю з 26.04.1986 по 01.01.1993, із врахуванням періодів вказаних у довідці від 26.04.2022 № 746 і періодів встановлених рішення суду становить 3 роки 10 місяців і 26 днів, що є меншим ніж 4 роки передбачені законодавством для зниження пенсійного віку на 5 років.

Вітак, враховуючи встановлені судом обставини позивач не має право на зменшення пенсійного віку на 5 років згідно з частиною другою статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин, враховуючи положення Закону № 796-XII та Закону № 1058-ІV позивач не набула право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності свідчать про відсутність у позивача необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю та, в свою чергу, права на користування такою пільгою, встановленою Законом № 796-ХІІ, такою як призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку строком на 5 років.

За змістом частини третьої статті 55 Закону № 796-ХІІ, призначення та виплата пенсій категоріям осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

За даними пенсійного фонду страховий стаж позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії становить 37 років 5 місяців 5 днів, якого достатньо для призначення пенсії.

Як встановлено судом, позивач 24.04.2022 досягнула 55-річного віку, однак, враховуючи, що позивач не має права на призначення пенсії зі зниженням віку на 5 років, то вона ще не досягла віку з якого у відповідача виникає обов`язок призначити її пенсію.

З наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги, як про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не призначення позивачу з 25 квітня 2022 року пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" так і про зобов`язання призначити позивачу пенсію з 25 квітня 2022 року зі зниженням пенсійного віку є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідач виконав свій процесуальний обов`язок доказування та довів правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на нормах матеріального закону, тому суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.

Судові витрати.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 жовтня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя О.В. Поліщук