Справа № 160/10686/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, -
07.09.2020р. ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
- визнати незаконною бездіяльність (незаконні дії) працівника Фонду гарантування вкладів - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не внесення даних позивача до переліку (реєстру) рахунків як вкладника ПАТ «Дельта Банк»;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести данні позивача до переліку (реєстру) рахунків як вкладника ПАТ «Дельта Банк» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку; уточненої позовної заяви та її копій відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, в якій зазначити ім`я відповідача-1, а також його реєстраційний номер облікової картки платника податків, та викласти свої позовні вимоги з дотриманням приписів ч.1 ст.5 КАС України; належним чином завірених копій документів, що додані до позовної заяви, для відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права позивача на отримання гарантованої суми та зобов`язання вчинити певні дії було повернуто позивачеві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду оригіналу позовної заяви та уточнюючої позовної заяви, а також копії всіх доданих до позовної заяви документів, в тому числі і копії цієї позовної заяви та доданих до неї документів для відповідачів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права позивача на отримання гарантованої суми та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: оригіналу позовної заяви та уточнюючої позовної заяви, а також копій всіх доданих до позовної заяви документів, в тому числі і копій цієї позовної заяви та доданих до неї документів для відповідачів.
На виконання вимог ухвали суду від 12.04.2022 року, позивачем 16.05.2022р. було усунуто означені недоліки позовної заяви та подано до суду оригінал позовної заяви та оригінал уточненої позовної заяви, а також копії всіх доданих до них документів, в тому числі і їх копії, відповідно до кількості учасників справи.
01.07.2022р. до суду надійшов відзив Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в ході якої встановлено, що договір банківського вкладу, укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», містить ознаки такої нікчемності, оскільки був здійснений в період дії Постанови Національного банку України №692/БТ від 30.10.2014р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних», згідно з якою Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. При цьому, як зазначено в Рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол №174/15 від 27.07.2015р.), керівників структурних підрозділів Банку було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаної Постановою, лише 15.01.2015р., а отже, факт надання переваги Банком кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015р. включно. Тобто, за таких умов, укладання між Банком та фізичними особами після 16.01.2015р. договорів банківського вкладу, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є кредиторами Банку, та які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на рахунках граничної суми відшкодування, мало наслідком надання Банком кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами. При цьому така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб. Так, відповідно до укладеного договору банківського вкладу на відкритий позивачем депозитний рахунок надійшли кошти у валюті євро шляхом перерахування з рахунку іншого клієнта банку, а саме фізичної особи ОСОБА_2 у зв`язку із «дробленням» його великого депозиту, що підтверджується відповідними платіжними документами та свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум, що перевищують суми гарантованого відшкодування за проведеними операціями, а отже їх нікчемність. При цьому, зазначена операція з перерахування грошових коштів з рахунку іншої фізичної особи на поточний рахунок позивача суперечить постанові правління Національного Банку України №365 від 16.09.2013р. «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», оскільки безготівкове перерахування коштів в іноземній валюті можливе лише з інших власних рахунків або шляхом внесення грошових коштів у касу банку. Також, відповідно до п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк», затверджених Рішенням Ради директорів AT «Дельта Банк» Протоколом №14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами), що є обов`язковим до застосування сторонами (умов договору), зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається. Фактично ж кошти на рахунок позивача вносилися третьою особою, шляхом безготівкового перерахування, що є порушенням умов договору. На підставі вищевикладеного, укладений між Банком та позивачем правочин, за яким здійснювалися перерахування коштів на вкладний рахунок з рахунку іншої особи, яка є одночасно кредитором Банку, надали зазначеній особі переваги перед іншими кредиторами, а отже, - такі договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У зв`язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеною наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015р., нікчемних правочинів відповідно до ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: договорів банківського вкладу (депозиту), перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Наказу, що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами Банку після 16.01.2015 року включно, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших фізичних осіб, та операції за якими призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, 16 вересня 2015 року був винесений наказ тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» №813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», яким, зокрема, вирішено застосувати наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та перелік яких наведено в Додатку №1 до цього Наказу, в тому числі до договору банківського вкладу позивача. Таким чином, на думку відповідача, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб діяла відповідно до вимог та на підставі чинного законодавства, у спосіб і у межах повноважень, встановлених законом, тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.
15.07.2022 року до суду надійшли пояснення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на позовну заяву ОСОБА_1 , в яких третя особа висловила позицію, аналогічну позиції відповідача, викладеній у відзиві на позовну заяву, а також додатково зауважувала, що, на її думку, позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 243, 250, 257, 258, 262 КАС України, а також з урахуванням того, що з 18.07.2022р. по 05.08.2022р., включно, суддя Турова О.М. перебувала у щорічній відпустці, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, а повне судове рішення складено першого робочого дня.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Крім того, 26.02.2015р. між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Додаткову угоду №1, згідно з якою сторони домовились викласти п. 1.8. Договору банківського вкладу (депозиту) в наступній редакції, а саме: зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі до цього Договору, не застосовуються.
Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, від 26 лютого 2015 року №46532240 на вищевказаний депозитний рахунок позивача № НОМЕР_1 перераховано кошти в сумі 1435,00 Євро з депозитного рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_2 .
Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015р. №150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, на підставі якої прийнято рішення від 02.03.2015 №51, яким розпочато з 03.03.2015р. процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015р. №71 внесенні зміни до рішення від 02.03.2015р. №51, яким продовжено строк запровадження тимчасової адміністрації - на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно.

28.04.2015р. на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочне виплати вкладникам АТ «Дельта Банк» за Загальним реєстром (незалежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 08.10.2015р.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015р. №147 строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова В.В. продовжено до 02.10.2015р. включно.

Постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015р. відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015р. №181 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 29.05.2015р. №408 «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» призначено здійснення перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав передбачених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 07.08.2015р. №691 «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта банк» та Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» продовжено строк здійснення перевірки вкладів фізичних осіб Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта банк» до 01.10.2015р., а також продовжено строк здійснення перевірки Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» правочинів (договорів)фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених укладених АТ «Дельта банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав передбачених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до 01.10.2015р.

За результатами роботи вказаної комісії, складено протокол засідання комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом Уповноваженої особи №408 від 29.05.2015р., яким запропоновано Уповноваженій особі Фонду визнати нікчемними правочини (договори) вкладів (депозитів), перелік яких наведено в додатку №1 (серед яких і договір №011-03727-260215 від 26.02.2015р.), який є невід`ємною частиною Протоколу.

Відповідно до наказу тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 16 вересня 2015 року №813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», у зв`язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеною наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015р., нікчемних правочинів відповідно до ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: договорів банківського вкладу (депозиту), перелік яких наведено в Додатку №1 до цього Наказу, що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами Банку після 16.01.2015 року включно, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших фізичних осіб, та операції за якими призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, вирішено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Договори), та перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Наказу (серед яких і договір №011-03727-260215 від 26.02.2015р.), для чого, зокрема, у строк до 29.09.2015 року: направити особам, перелік яких наведено в Додатку №3 до цього Наказу (серед яких і ОСОБА_6 , договір №011-03727-260215 від 26.02.2015р.) повідомлення про нікчемність правочинів згідно зі ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за якими було здійснено перерахування коштів на вклади як третіми особами, так і власниками депозитного рахунку, та перелік яких наведено в Додатку №4 до цього Наказу, для чого здійснити дії, передбачені пунктами 1.1., 1.2., 1.З., 1.4. цього Наказу, при цьому за вказаними договорами застосувати наслідки нікчемності в порядку, визначеному в примітках Додатку №4 до цього Наказу.

Як стверджує позивач у позовній заяві, протягом березня-червня 2015 року вона зверталася до ПАТ «Дельта Банк» з приводу повернення свого вкладу і у відповідь отримала лист за вих. №05-3038524 від 13.07.2015р., яким її повідомлено про тимчасове обмеження виплат.

Разом з тим, ані відповідачем, ані третьою особою не надано до суду доказів направлення позивачеві повідомлення про нікчемність правочину (договору №011-03727-260215 від 26.02.2015р.) згідно зі ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як то було передбачено наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 16 вересня 2015 року №813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями».

В подальшому, позивач, не отримавши виплату гарантованої суми вкладу та повідомлення відповідача про підстави обмеження такої виплати, знову звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з відповідною заявою, у відповідь на яку листом відповідача від 28.08.2020р. №3421075 позивача повідомлено про не включення її до реєстру вкладників та визнання договору банківського вкладу №011-03727-260215 «Зростаючий» від 26.02.2015р. нікчемним.

Не отримавши гарантованого відшкодування за вкладом в межах 200000,00грн., позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон №4452-VI).

Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

Згідно з п.17 ч.1 ст.2 Закону №4452-VI (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважена особа Фонду це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом приписів статті 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, визначеними частиною другою статті 4 Закону №4452-VI, серед яких, зокрема, ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.

На підставі частин першої та другої статті 6 Закону №4452-VI в межах своїх функцій та повноважень Фонд здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

У разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку (частина шоста статті 26 Закону №4452-VI).

Нормами статті 27 Закону №4452-VI установлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, зокрема: уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку; уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному вебсайті Фонду; Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Таким чином, приписи статей 26 та 27 Закону №4452-VI передбачають набуття вкладником права на одержання гарантованої суми відшкодування за вкладом, а також порядок визначення уповноваженою особою Фонду вкладників, які мають право на таке відшкодування за рахунок Фонду.

Крім того, відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року №14 (далі Положення №14, тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки, зокрема, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення. Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктами 2-4 розділу ІІІІ Положення №14 визначено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду. Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 000 рахунків, не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Таким чином, уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями на формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також і на внесення додаткової інформації щодо вкладників до такого переліку.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч.1 ст.1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Суд зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

Отже, судом встановлено, що позивачка внаслідок укладення договору про відкриття банківського рахунку набула статусу вкладниці банку в розумінні зазначених вище норм.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 липня 2021 року у справі №826/1476/15 (адміністративне провадження №К/9901/30045/19).

При цьому, як слідує з матеріалів справи, на дату віднесення ПАТ «Дельта-Банк» до категорії неплатоспроможних та введення в ПАТ «Дельта-Банк» тимчасової адміністрації (02.03.2015р.) на вкладному (депозитному) рахунку позивачки №8770 обліковувались кошти в сумі 1435,00 євро, розміщені там відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) №011-03727-260215 від 26 лютого 2015 року «Зростаючий» у євро та платіжного доручення від 26 лютого 2015 року №46532240 про перерахунок цих коштів, при цьому, договір банківського вкладу (депозиту) №011-03727-260215 від 26 лютого 2015 року «Зростаючий» у євро та відкритий на його підставі вкладний (депозитний) рахунок позивачки №8770 було укладено і відкрито до віднесення ПАТ «Дельта-Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.

Факт зарахування коштів на рахунок позивачки до введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта-Банк» відповідачем не заперечується.

Таким чином, вклад розміщено на рахунку ПАТ «Дельта-Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст.26 Закону №4452-VI. При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до норм Закону №4452-VI.

Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а та у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 826/1212/15 та від 01 липня 2021 року у справі № 826/10581/15.

З приводу посилань відповідача та третьої особи на надходження коштів на рахунок позивача внаслідок так званого «дроблення» (розподілу) коштів на рахунку іншого клієнта, на якому була розміщена значна сума коштів, що, за позицією відповідача, свідчить про нікчемність вчиненого позивачем та банком правочину, суд зазначає наступне.

Так, згідно із частинами першою, другою та десятою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Усі або частина повноважень Фонду, визначених цією статтею, можуть бути делеговані Фондом уповноваженій особі Фонду.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю із цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Статтею 204 ЦК України гарантується презумпція правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України). Таким чином, особа може, реалізуючи своє право свободи договору (право свободи правочину), вчиняти з метою створення, зміни, припинення тощо цивільних прав і обов`язків будь-які правомірні дії. При цьому не вимагається прямої вказівки на правомірність дій в акті цивільного законодавства, а достатньо того, що закон не визначає ці дії як заборонені.

При цьому, відповідачем не надано доказів неправомірності чи нікчемності правочину, що спростовує доводи як відповідача, так і третьої особи, викладені у відзиві та у поясненнях на позовну заяву.

Окремо слід зауважити, що законодавство не обмежує клієнта банку у шляхах надходження коштів на відкритий у банківській установі рахунок, зокрема, про це свідчить стаття 1062 ЦК Укрїни, відповідно до якої на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше, а також указана вище стаття 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», де під вкладом розуміються кошти, які, зокрема, надійшли для вкладника

Таким чином, надходження коштів на відкритий клієнтом рахунок у банку від іншої особи не може свідчити про нікчемність договору про відкриття такого рахунку.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №826/14382/17 (провадження №11-383апп19).

Суд також зазначає, що спеціальна підстава для визнання нікчемними договорів, які відповідають умовній категорії «договори дроблення», з`явилася 12 серпня 2015 року з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку».

Цим Законом частину 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було доповнено спеціальним пунктом 9, який передбачає, таку підставу для нікчемності як «здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства».

Фактично під «дробленням» розуміється переказ депозитних коштів із одного рахунку, сума на якому перевищує гарантовану для відшкодування, на інші депозитні рахунки, як правило, новоутворені, в частинах, які підпадають під виплату Фондом гарантування вкладів.

Разом з тим, суд зазначає, що спірні правовідносини виникли до внесення пункту 9 до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з огляду на що, застосування відповідачами посилань на наявність факту «дроблення вкладу» з боку позивача є безпідставним.

Жодних доказів того, що при укладенні договору банківського вкладу (депозиту) від 26 лютого 2015 року №011-03727-260215 позивач отримала певні переваги порівняно з іншими клієнтами банку відповідачем надано не було.

На цій підставі суд відхиляє доводи відповідача про те, що вказаний договір має ознаки нікчемності, як такий, що надавав позивачу певні переваги порівняно з іншими клієнтами банку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 липня 2021 року у справі №826/1476/15 (адміністративне провадження №К/9901/30045/19).

При цьому, судом також враховується, що згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 04 липня 2018 року у справі №826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст.38 Закону не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Також суд зазначає, що Фонд або його уповноважена особа, за загальним правилом, не можуть посилатися на неправомірні або оспорювані дії працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень ч.3 ст.38 Закону №4452-VI.

Такі неправомірні або оспорювані дії повинні доводитися в порядку, зокрема, кримінального провадження, рішення в якому відповідно до ст.78 КАС України є обов`язковими для адміністративних судів.

Разом з тим, жодних вироків чи судових рішень, якими б було встановлено наявність протиправних дій з боку позивача чи працівників банку під час укладення договору банківського вкладу до суду відповідачем надано не було.

Суд звертає увагу, що у випадку встановлення відповідним судовим рішенням нікчемності укладеного особою з банком правочину, Уповноважена особа Фонду не позбавлена права у відповідності до положень чинного законодавства подати до Фонду додаткову інформацію про зменшення кількості вкладників, а також застосувати наслідки нікчемності такого правочину.

Отже, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 є особою, що набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

Згідно зі статтею 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів правомірності невнесення позивачки до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Як уже було зазначено, відповідно до приписів Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку переліки рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, та перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Таким чином, уповноважена особа Фонду протягом 15 днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку має прийняти певне рішення щодо кожного вкладника банку стосовно включення або невключення його до переліку вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду.

З огляду на те, що відповідачем протягом встановленого строку стосовно позивачки не було прийняте жодне з таких рішень, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов`язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно ОСОБА_1 , як про вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та, відповідно про задоволення позовних вимог в цій частині.

Водночас, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо зобов`язання відповідача включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки, як слідує з вищенаведених приписів Положення №14, Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, формується уповноваженою особою Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку, а потім надаються до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, а в подальшому, у разі наявності відповідних підстав, уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку може надавати зміни та доповнення до такого переліку до Фонду, а не самостійно додатково включати інформацію про вкладника до цього Переліку, відтак, саме зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно позивача, як про вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, і є належним способом захисту порушеного права позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Також суд вважає за необхідне зауважити стосовно доводів третьої особи про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.05.2021р. у справі №160/10686/20 встановлено, що позивач звернулась до суду з даним позовом в межах строку, передбаченого ст.122 КАС України, відтак доводи третьої особи про зворотне свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича (адреса: вул. Січових Стрільців, буд.17, м. Київ, 04053), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд.17, м. Київ, 04053), про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича (адреса: вул. Січових Стрільців, буд.17, м. Київ, 04053) щодо не включення ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича (адреса: вул. Січових Стрільців, буд.17, м. Київ, 04053) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), як про вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 08.08.2022 року.

Суддя: О.М. Турова