Справа № 452/3241/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 452/3241/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом до військової частини НОМЕР_1 (Відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо перенесення дати зарахування мене на квартирний облік на 17 листопада 2003 року; визнати право перебування на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 з складом сім`ї 2 (дві) особи з 17 листопада 2003 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зарахувати на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 з складом сім`ї 2 (дві) особи з 17 листопада 2003 року.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2022 року у справі № 452/3241/21 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо перенесення дати зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік на 17 листопада 2003 року. Визнано право перебування на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 (дві) особи з 17 листопада 2003 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 зарахувати на квартирний облік при цій військовій частині ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 (дві) особи з 17 листопада 2003 року.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2022 року скасовано, провадження у справі закрито.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено. Передано справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, до Львівського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2022 визначено головуючою суддею Клименко Оксану Миколаївну.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 зі складом сім`ї 2 (дві) особи з 25 червня 2019 року, та в списках осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень, з 24 листопада 2020 року.

Однак згідно з протоколом № 2 від 02 лютого 2006 року засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування позивач первинно був зарахований на квартирний облік 17 листопада 2003 року.

Відповідно до пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі Порядок № 1081) військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Позивач уважає, що оскільки він вперше зарахований на квартирний облік ще 17 листопада 2003 року під час проходження служби у Південному оперативному командуванні, то весь період перебування на квартирному обліку, починаючи саме з вказаної дати, підлягає зарахуванню.

З огляду на це у березні 2021 року у своєму зверненні до відповідача позивач просив прийняти рішення про перенесення дати зарахування на квартирний облік на 17 листопада 2003 року. До заяви додав копію довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 11 грудня 2009 року № 98, копію рапорту від 17 листопада 2003 року, копію протоколу № 2 від 02 лютого 2006 року засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування. Просив заяву розглянути на засіданні житлової комісії. Проте отримав відповідь про неможливість задоволення заяви.

Позивач уважає оскаржувану бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його право на своєчасне забезпечення житловою площею, що й змусило його звернутися з позовом до суду, який просить задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що за змістом пункту 2.7 наказу Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (далі Наказ № 737) на військовослужбовців, які вперше зараховуються на облік, після набрання чинності цією Інструкцією, одночасно із зарахуванням на облік заводиться картка обліку жилих приміщень, наданих військовослужбовцю за час проходження військової служби (далі Картка обліку). Військовослужбовці, які прибули до нового місця проходження військової служби, здають Картки обліку командиру військової частини для внесення необхідних даних до першого примірника та передачі другого примірника для зберігання до квартирно-експлуатаційних органів. Позивач прибув до військової частини НОМЕР_1 30 квітня 2015 року, однак ні командиру військової частини НОМЕР_1 , ні житловій комісії Картки обліку для внесення необхідних даних до першого примірника та передачі другого примірника для зберігання до квартирно-експлуатаційних органів не надавав. Про це свідчить рапорт позивача від 14 червня 2019 року № 2595, в якому він лише через 4 роки після прибуття до військової частини НОМЕР_1 просить зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. Крім того, при поданні рапорту від 14 червня 2019 року № 2595 позивач не повідомив командування військової частини НОМЕР_1 про протокол № 2 від 02 лютого 2006 року засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування згідно з яким він первинно був зарахований на квартирний облік 17 листопада 2003 року.

Відповідач зазначає, що відповідно до пункту 9 розділу VІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі Наказ № 380) військовослужбовцям, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби в іншому гарнізоні (в іншій місцевості), але протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрували місце проживання і не подали рапорт про зарахування на облік, попередній час перебування на обліку не зберігається. Позивач подав рапорт про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання через 4 роки після прибуття до військової частини НОМЕР_1 , а тому відповідно до пункту 9 розділу VІ Наказу № 380 не може вимагати перенесення дати зарахування на квартирний облік на первинну дату (17 листопада 2003 року).

Відповідач стверджує, що відповідно до Витягу з послужного списку майора ОСОБА_1 позивач був зарахований у списки військової частини НОМЕР_1 09 листопада 2009 року. 09 листопада 2012 року позивача було переведено у 15 реактивний артилерійський полк. З огляду на це та відповідно до протоколу № 2 від 02 лютого 2006 року засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування, який не було надано військовій частині НОМЕР_1 , позивач перебував на квартирному обліку по 09 листопада 2009 року до вибуття з 9 спортивного клубу управління спорту Міністерства оборони України до 15 реактивного артилерійського полку, у якому він повинен був стати на квартирний облік відповідно до Наказу № 737. Такі дії позивача, на переконання відповідача, свідчать про його власну безвідповідальність та неправомірність заявлених позовних вимог.

Також відповідно до протоколу № 2 від 02 лютого 2006 року засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування позивач знятий з квартирного обліку 09 листопада 2009 року. Не ставши на квартирний облік у 15 реактивному артилерійському полку, позивач просить суд зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перенести дату зарахування на квартирний облік, що з огляду на вказане, а також у зв`язку з відсутністю у військовій частині НОМЕР_1 попередніх облікових справ, включаючи протокол № 2 від 02 лютого 2006 року засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування, суперечить Наказам №№ 737, 380.

Відповідач резюмує, що перенесення дати зарахування позивача на квартирний облік на 17 листопада 2003 року є неправомірним, зважаючи на чинне законодавство України, а саме на те, що позивач при прибутті до військової частини НОМЕР_1 не надав жодних документів (Картки обліку), які підтверджують первинне зарахування на квартирний облік.

З огляду на викладене відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а протокол № 9 від 25 червня 2019 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 визнати як первинний.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року прийнято матеріали адміністративної справи № 452/3241/21 до провадження. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 06 вересня 2022 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 06 вересня 2022 року, суд заслухав усні пояснення позивача та його представника, дослідив докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. 30 серпня 2022 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (заява) від 25 серпня 2022 року про розгляд справи без участі сторони, в якому він повідомляє про неможливість його участі в судових засіданнях, просить суд забезпечити розгляд справи без участі представників військової частини НОМЕР_1 .

У цьому ж судовому засіданні суд постановив прийняти рішення у строки, передбачені для справ, розгляд яких здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до Витягу з послужного списку майора ОСОБА_1 позивач проходить дійсну військову службу в Збройних Силах України. На військову службу призваний 22 серпня 1994 року ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 листопада 2003 року позивач звернувся до начальника 9 СКА Міністерства оборони України із рапортом, в якому просив його клопотання перед житловою комісією штабу Південного оперативного командування про постановлення на квартирний облік при житловій комісії штабу Південного оперативного командування.

Згідно з Витягом з протоколу засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування № 2 від 02 лютого 2006 року постановлено на підставі статті 13 наказу Міністерства оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 та поданих підтверджуючих документів прийняти ОСОБА_1 на квартирний облік у загальну чергу з 17 листопада 2003 року складом сім`ї одна особа (він).

13 червня 2019 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 , голови житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 із рапортом (вх. № 2925 від 14 червня 2019 року), в якому просив зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного користування у АДРЕСА_1 (військовій частині НОМЕР_1 ), а також включити в списки на загальну чергу для отримання жилого приміщення та в списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (учасник бойових дій).

Відповідно до Витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 9 від 25 червня 2019 року житловою комісією прийнято рішення зарахувати майора ОСОБА_1 на підставі рапорту від 14 червня 2019 року № 2925 та поданих документів, а також ксерокопії посвідчення учасника бойових дій 09 лютого 2016 року серії НОМЕР_2 зі складом сім`ї три особи (він, дружина, син) на облік осіб як таких, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання у військовій частині НОМЕР_1 , та включити в книгу обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, а також в список осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень у військовій частині НОМЕР_1 з 25 червня 2019 року на підставі пункту 1 розділу VІ Інструкції та статей 34 і 35 Житлового кодексу Української РСР.

Згідно з Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25 червня 2019 року № 193 «Про взяття на облік військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею) у військовій частині НОМЕР_1 » зараховано майора ОСОБА_1 на підставі рапорту від 14 червня 2019 року № 2925 та поданих документів, а також ксерокопії посвідчення учасника бойових дій 09 лютого 2016 року серії НОМЕР_2 зі складом сім`ї три особи (він, дружина, син) на облік осіб як таких, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання у військовій частині НОМЕР_1 , та включено в книгу обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, а також в список осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень у військовій частині НОМЕР_1 з 25 червня 2019 року на підставі пункту 1 розділу VІ Інструкції та статей 34 і 35 Житлового кодексу Української РСР.

Згідно з довідкою від 09 лютого 2021 року № 136, виданою майору запасу ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 , він дійсно станом на 09 лютого 2021 року перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею) у військовій частині НОМЕР_1 з 25 червня 2019 року, в списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень частини з 25 червня 2019 року, та в списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень частини з 24 листопада 2020 року.

17 березня 2021 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив прийняти рішення про перенесення дати зарахування на квартирний облік з 17 листопада 2003 року. До заяви долучив: копію довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 11 грудня 2009 року № 98, копію рапорту від 17 листопада 2003 року, копію протоколу № 2 від 02 лютого 2006 року засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування. Заяву просив розглянути на засіданні житлової комісії.

Листом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 26 березня 2021 року № 1257 позивача на його заяву від 17 березня 2021 року повідомлено про те, що відповідно до абзацу 4 пункту 24 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» від 03 серпня 2006 року № 1081 датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Тому зарахування позивача на квартирний облік рішенням житлової комісії штабу управління Південно оперативного командування (протокол № 2 від 02 лютого 2006 року) з 17 листопада 2003 року є неможливим.

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо перенесення дати зарахування його на квартирний облік на 17 листопада 2003 року, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача зарахувати позивача на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 з складом сім`ї 2 (дві) особи з 17 листопада 2003 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 17 Конституції України Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Згідно зі статтями 34, 37 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК Української РСР) потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Частиною першою статті 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту визначає та встановлює Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до абзацу першого пункту першого статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог пункту першого статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03 серпня 2006 року № 1081 затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Пункт 4 вищевказаного Порядку передбачає, що центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язок, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.

У пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

В абзаці 4 пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» зазначеного Закону на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок забезпечити перегляд і скасування міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність з чинним законодавством був виданий наказ Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень» (далі Наказ № 577).

Згідно з пунктом 26 Постанови № 1081 та абзацом першим пункту 3.7 Наказу № 577 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Наказ № 577 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, яким затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Відповідно до абзацу першого пункту 2.14 Наказу № 737 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.

Наказ № 737 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, яким затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 9 розділу VІ Наказу № 380 військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав.

Таким чином, як на час прибуття позивача для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та подання рапорту для зарахування на квартирний облік, так і на момент звернення із заявою до відповідача про визначення дати квартирного обліку нормативно-правові акти забезпечували збереження за військовослужбовцем права на зарахування на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із урахуванням попереднього часу перебування на обліку.

З огляду на ту обставину, що позивач уперше зарахований на квартирний облік ще 17 листопада 2003 року, увесь період перебування його на квартирному обліку, починаючи з цієї дати, підлягає зарахуванню.

Суд уважає, що оскаржувана бездіяльність відповідача призводить до порушення рівності в черговості забезпечення житлом військовослужбовців, які проходять військову службу, не змінюючи місця служби, та військовослужбовців, які внаслідок переїзду до іншого місця служби, втрачають при цьому час квартирного обліку за попереднім місцем служби.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 760/9507/15-ц, від 07 червня 2018 року у справі № 362/4273/17, від 27 вересня 2018 року у справі № 362/4307/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 362/6383/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 760/750/16-ц, від 04 листопада 2019 року у справі № 362/776/19, від 22 травня 2020 року у справі № 569/13485/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 552/7905/17, які відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Покликання відповідача на пункт 2.7 Наказу № 737, а також на те, що позивач прибув до військової частини НОМЕР_1 30 квітня 2015 року, однак ні командиру військової частини НОМЕР_1 , ні житловій комісії Картки обліку для внесення необхідних даних до першого примірника та передачі другого примірника для зберігання до квартирно-експлуатаційних органів не надавав, як на підставу для відмови у зарахуванні позивача на квартирний облік з дати первинного постановлення на такий облік (17 листопада 2003 року) суд оцінює критично з огляду на таке.

Абзацами 3 5 пункту 2.14 Наказу № 737 (який був чинним на момент прибуття позивача для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ) визначено, що перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини - до військового комісаріату.

Другий примірник облікової справи (додаток 7) та другий примірник Картки обліку видаються військовослужбовцю під час отримання ним довідки (додаток 3) про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідної КЕВ (КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району, та довідки (додаток 4) про здачу жилого приміщення.

У разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.

Таким чином, саме на командування військової частини покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав такого військовослужбовця.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 285/3566/17.

Доводи відповідача про те, що при поданні рапорту від 14 червня 2019 року № 2595 позивач не повідомив командування військової частини НОМЕР_1 про протокол № 2 від 02 лютого 2006 року засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування згідно з яким він первинно був зарахований на квартирний облік 17 листопада 2003 року суд до уваги не бере з огляду на таке.

Насамперед суд зауважує, що відповідно до абзаців першого, другого пункту 4 розділу VІ Наказу № 380 (який був чинним на момент звернення позивача із рапортом до відповідача) для зарахування на облік військовослужбовець подає командиру військової частини рапорт, який реєструється у службі діловодства військової частини.

До рапорту додаються документи, передбачені Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, а також витяг з послужного списку військовослужбовця.

Згідно з пунктом 23 Порядку № 1081 для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

До рапорту додаються: довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов; витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад); документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги.

Інші документи житлова комісія запитує у разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.

Таким чином, подання військовослужбовцем разом рапортом для зарахування на облік протоколу засідання житлової комісії ні Наказом № 380, ні Порядком № 1081 не передбачено.

Разом з тим варто зауважити, що до рапорту від 14 червня 2019 року № 2595 позивач долучив довідку з КЕВ м. Одеси від 11 грудня 2009 року № 98 зі змісту якої слідує, що він перебував на квартирному обліку в управлінні та штабі Південного оперативного командування з 17 листопада 2003 року.

Твердження відповідача про те, що позивач подав рапорт про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання через 4 роки після прибуття до військової частини НОМЕР_1 , а тому відповідно до пункту 9 розділу VІ Наказу № 380 не може вимагати перенесення дати зарахування на квартирний облік на первинну дату (17 листопада 2003 року) суд відхиляє зважаючи наступне.

Так, відповідно до абзацу п`ятого пункту 9 розділу VІ Наказу № 380 військовослужбовцям […], які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби в іншому гарнізоні (в іншій місцевості), але протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрували місце проживання і не подали рапорт про зарахування на облік, попередній час перебування на обліку не зберігається.

Разом з тим абзацом четвертим пункту 9 розділу VІ Наказу № 380, на який вже покликався суд вище, передбачено, що військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку.

Позивач перебував на квартирному обліку до набрання чинності цією Інструкцією (Наказом № 380), а тому на переконання суду, до спірного з позивачем випадку застосуванню підлягає норма абзацу четвертого пункту 9 розділу VІ Наказу № 380 згідно з якою він повинен зараховуватися на квартирний облік із збереженням попереднього часу перебування на такому обліку.

Також суд звертає увагу відповідача на те, що на час прибуття позивача для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 Наказу № 380 не існувало, в чинним був Наказ № 737, який таких обмежень прав військовослужбовців як абзац п`ятий пункту 9 розділу VІ Наказу № 380 не встановлював.

Твердження відповідача про те, що відповідно до протоколу № 2 від 02 лютого 2006 року засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування позивач знятий з квартирного обліку 09 листопада 2009 року є необґрунтованими, оскільки таких відомостей зазначений протокол не містить. При цьому в матеріалах справи відсутні докази зняття позивача з квартирного обліку.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана бездіяльність відповідача щодо перенесення дати зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік на 17 листопада 2003 року є протиправною, а відтак позовну вимогу у цій частині належить задовольнити повністю.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд констатує, що оскаржувана бездіяльність відповідача не відповідає критеріям правомірної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які визначені частиною другою статті 2 КАС України.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд уважає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача оскаржуваною бездіяльністю відповідача буде зобов`язання військової частини НОМЕР_1 зарахувати на квартирний облік при цій військовій частині ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 (дві) особи з 17 листопада 2003 року.

Позовна вимога позивача в частині визнання права перебування на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 з складом сім`ї 2 (дві) особи з 17 листопада 2003 року задоволенню не підлягає, оскільки адміністративний суд, виходячи з установлених КАС України форм адміністративного судочинства, справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів не розглядає.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні з цим позовом до суду судовий збір не сплачував, а відтак його розподіл на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо перенесення дати зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік на 17 листопада 2003 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зарахувати на квартирний облік при цій військовій частині ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 (дві) особи з 17 листопада 2003 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 21 жовтня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.