Справа № 280/8020/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 280/8020/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №280/8020/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якій просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невиплати грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2020 рік у кількості 45 діб;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області виплатити грошову компенсацію ОСОБА_1 за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2020 рік у кількості 45 діб в розмірі: за 30 діб невикористаної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік повинна складати 13 161, 90 грн. (438,73 грн. х 30 діб), а за 15 діб невикористаної додаткової оплачуваної відпустки - 6 580, 95 грн. (438,73 грн. х 15 діб), а всього - 19 742, 85 грн.;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо затримки у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 15.01.2021 по 14.04.2021;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.01.2021 по 14.04.2021 в розмірі 39 485, 70 грн. (438,73 грн. середньоденний заробіток х 90 днів затримки = 39 485,70 грн.).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за 30 діб невикористаної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 15 діб невикористаної додаткової оплачуваної відпустки. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 30 діб невикористаної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 15 діб невикористаної додаткової оплачуваної відпустки. В іншій частині в позові відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволені позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, в період з 09.12.1993 року по 14.01.2021 року позивач проходив службу у поліції (до 06.11.2015 року - органи внутрішніх справ).

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №28 від 14.01.2021 позивача звільнено зі служби в поліції у зв`язку із виходом на пенсію.

Листом т.в.о. начальника Управління кадрового забезпечення ГУНП в Запорізькій області за № М-60/3/02/2-21 від 21.04.2021 позивачу надано інформацію, що за 2020 рік він не використав 30 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки.

Також, листом начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Запорізькій області за №71-М/12/01-2021 від 23.02.2021 позивачу було відмовлено у виплаті грошової компенсації за невикористану відпустку за 2020 рік у зв`язку із відсутністю для цього підстав, оскільки відповідно до ч. 10 ст. 93 розділу IX Закону України «Про національну поліцію», яким регулюється соціальний захист поліцейських, передбачено виплату грошової компенсації за невикористану відпустку в році звільнення, а роком звільнення позивача є 2021 рік.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною та з вимогою вчинити певні дії позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи частково спір, суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності дій відповідача в частині вимог стосовно нарахування і виплати позивачу грошової компенсації за 30 діб невикористаної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 15 діб невикористаної додаткової оплачуваної відпустки та зобов?язав провести нарахування та виплату вказаних видів відпустки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 4 Закону України "Про відпустки" передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 4 Закон України «Про відпустки» (далі - Закон №504/96-ВР) установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина перша статті 24 Закону №504/96-ВР).

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 КЗпП України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII.

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з частинами першою та другою статті 92 Закону №580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 93 Закону №580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Приписами частин 8, 9, 10, 1 статті 93 Закону №580-VIII визначено, що поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 94 Закону №580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

В свою чергу, Наказом Міністерства внутрішніх справ від 06 квітня 2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260), який визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Згідно з абзацами сьомим і восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - Кодекс законів про працю України.

Таким чином, враховуючи те, що приписами Закону № 580-VIII і Порядку № 260 не врегульовано питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону України «Про відпустки».

Аналогічні правові висновки висловлено судовою палатою Верховного Суду у постанові від 19 січня 2021 року у справі № 160/10875/19, та у постановах Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №160/5393/19, від 31.03.2021 у справі №320/3843/20, від 26.05.2021 у справі №360/1362/20, та відповідно до приписів ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішені справи.

Таким чином, не нарахування та невиплата Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області грошової компенсації ОСОБА_1 за 30 діб невикористаної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 15 діб невикористаної додаткової оплачуваної відпустки є протиправною бездіяльністю.

Водночас, суд першої інстанції вірно зазначив, що приписами розділу ІІІ Порядку № 260 визначено порядок обрахунку компенсації за невикористану відпусту, а тому визначив, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати і виплатити грошову компенсацію ОСОБА_1 за 30 діб невикористаної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 15 діб невикористаної додаткової оплачуваної відпустки.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки справа є справою незначної складності відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №280/8020/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко