Справа № 320/4280/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4280/20 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від "31" травня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області із нарахованими зобов`язаннями з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, форми "Ф" від 29.01.2020:

№0-1027 на суму 19676,11 грн.;

№0-1027 на суму 5098,99 грн.;

№0-1027 на суму 6810,34 грн.;

№0-1027 на суму 7317,36 грн.;

№0-1027 на суму 2009,30 грн.;

№0-1027 на суму 1486,01 грн.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначила, що не погоджується з правомірністю нарахування контролюючим органом суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки нежитлові приміщення, які належать їй на праві власності, не є у розумінні ст.266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Крім того, зазначила про те, що відповідачем не було додано до спірних податкових повідомлень-рішень розрахунок податкових зобов`язань, що суперечить вимогам ст.58 Податкового кодексу України. У зв`язку з цим позивач вважає, що нарахування їй контролюючим органом податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є протиправним.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від "31" травня 2021 р. позов задоволено.

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач здійснює господарську діяльність за відповідними видами економічної діяльності і нежитлові будівлі, що належать їй на праві власності, відносяться до класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" та використовуються нею безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником при вирощуванні тварин тощо, то у цьому випадку вказані об`єкти нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, не є об`єктом оподаткування, відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що не надіслання відповідачем розрахунків податкового зобов`язання разом із спірними податковими повідомленнями-рішеннями не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що документи, які підтверджують віднесення будівель, що належать позивачу, до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» контролюючому органу не надані. Крім того, оскільки позивач в своїй підприємницькій діяльності використовує вид діяльності « 68.20 надання в оренду власного чи орендованого майна», то у податкового органу не має можливості визначити використання за функціональним призначенням об`єктів нежитлової нерухомості.

Також скаржник зазначив, що позивач не є сільськогосподарським товаровиробником, та наполягає на пріоритетному застосуванні визначення «сільськогосподарський товаровиробник», яке міститься у пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого сільськогосподарський товаровиробник це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Крім того, контролюючий орган звертає увагу на те, що Податковий кодекс України має вищу юридичну силу ніж Закон України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років", а тому відповідно до частини третьої статті 7 КАС України слід застосовувати правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подала.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 Білоцерківським МВМ № 2 ГУ МВС України в Київській області 25 червня 2008 року (а.с. 14-18), зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 зареєстровано як фізичну особу-підприємця 25.06.2002, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 0002362 від 02.02.2005, дані про основний вид економічної діяльності 01.46 Розведення свиней, про що свідчить Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.08.2019 року (а.с. 9-10).

Видами діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; 01.43 Розведення коней та інших тварин родини конячих; 01.46 Розведення свиней (основний); 01.47 Розведення свійської птиці; 01.49 Розведення інших тварин; 46.23 Оптова торгівля живими тваринами; 96.04 Діяльність із забезпечення фізичного комфорту; 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.08.2019 № 24710602 (а.с. 11-13).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року є платником єдиного податку ІІ групи, ставка податку 20 відсотків без реєстрації платником ПДВ, види діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2010 (КВЕД-2005) 01.46 Розведення свиней; 01.45 Розведення овець і кіз; 01.43 Розведення коней та інших тварин родини конячих; 01.47 Розведення свійської птиці; 01.49 Розведення інших тварин; 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; 46.23 Оптова торгівля живими тваринами; 96.04 Діяльність із забезпечення фізичного комфорту; 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, про що свідчить Витяг з Реєстру платників єдиного податку від 09.06.2020 № 027 (а.с. 56), Свідоцтво платника єдиного податку серія НОМЕР_3 від 25.05.2012 року (а.с. 20).

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 214382194 від 30.06.2020 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є власником нерухомого майна, а саме:

нежитлової будівлі (господарська будівля), загальною площею 118,7 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 ;

нежитлової будівлі (господарська будівля), загальною площею 160,5 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 ;

нежитлової будівлі (конюшня), загальною площею 544,0 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 ;

нежитлової будівлі літ. М, загальною площею 407,3 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 ;

нежитлової будівлі літ. А, загальною площею 101,6 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 ;

нежитлової будівлі літ. Б-1, загальною площею 584,50 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 ;

нежитлової будівлі літ. Б, загальною площею 1571,7 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 95-98).

Рішенням 21 сесії VІІ Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 21 червня 2018 року № 21-240 затверджено Положення про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Шкарівської сільської ради на 2019 рік (а.с. 33-36).

Відповідно до п. 1. Положення, платниками податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з п. 2 Положення, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі його частка.

Згідно з п. 2.2. Положення, не є об`єктом оподаткування, у тому числі, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Відповідно до п.3.1 Положення об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з п.4.1 Положення базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Пунктом 6.1 Положення встановлено, що ставка податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 0,001 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року за 1 кв.метр бази оподаткування.

Ставка податку для господарських (присадибних) будівель, що перебувають у власності фізичних осіб і не використовуються для отримання доходів, встановлюється у розмірі 0 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року за 1 кв.метр бази оподаткування.

Ставка податку для інших об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб і не використовуються для отримання доходів, встановлюється у розмірі 0,3 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року за 1 кв.метр бази оподаткування.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 05.09.2019 № 02-33-76 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 займається розведенням свиней, коней, курей, перепелів в АДРЕСА_3 , 4-Ж, 3-А, 3-Г, №-І, 3-З, 3-Ж (а.с. 37).

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Київській області форми "Ф" від 29.01.2020 №0-1027 визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300 за період 2019 рік на суму 19676,11 грн. (а.с. 38).

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Київській області форми "Ф" від 29.01.2020 №0-1027 визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300 за період 2019 рік на суму 5098,99 грн. (а.с. 39).

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Київській області форми "Ф" від 29.01.2020 №0-1027 визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300 за період 2019 рік на суму 6810,34 грн. (а.с. 40).

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Київській області форми "Ф" від 29.01.2020 №0-1027 визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300 за період 2019 рік на суму 7317,36 грн. (а.с. 41).

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Київській області форми "Ф" від 29.01.2020 №0-1027 визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300 за період 2019 рік на суму 2009,30 грн. (а.с. 42).

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Київській області форми "Ф" від 29.01.2020 №0-1027 визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300 за період 2019 рік на суму 1486,01 грн. (а.с. 43).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулася до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенції контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Положеннями статті 265 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, яким була викладена в новій редакції стаття 266 Податкового кодексу України - "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки".

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Пунктом 266.3 ст.266 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Пунктом 266.5 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Згідно з пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України).

Приписами пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 Податкового кодексу України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Позивач, обґрунтовуючи протиправність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, зазначив про те, що нежитлові приміщення, які належать йому на праві власності, є будівлями, спорудами сільськогосподарських товаровиробників, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельного податку.

Так, положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.п. «ж» п.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування, зокрема, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

За приписами пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).

Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

Обмежувальне тлумачення за рахунок введення додаткової ознаки надання пільги по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - звільнення від оподаткування за критерієм «будівлі промисловості», лише об`єктів нежитлової нерухомості промислових підприємств (юридичних осіб), по суб`єктному складу, не може бути застосовано, оскільки положеннями підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

У силу вимог підпункту 14.1.1291 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють, зокрема будівлі промислові та склади.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва"; 1271.2 "Будівлі для птахівництва"; 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна"; 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні"; 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства"; 1271.6 "Будівлі тепличного господарства"; 1271.7 "Будівлі рибного господарства"; 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва"; 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші".

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) "Будівлі нежитлові" належить клас (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо. До класу (код 1272) " Будівлі для культової та релігійної діяльності" належать, зокрема, церкви, каплиці, мечеті, синагоги.

Застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту - платнику.

Разом з тим, сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме: споруди сільськогосподарських товаровиробників не може бути підставою для звільнення від оподаткування.

Законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у сільськогосподарській діяльності), а й з використанням цієї будівлі у сільськогосподарській діяльності.

Отже, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі та використання цієї будівлі за її призначенням.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстровано як фізичну особу-підприємця 25.06.2002, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 2 002362 від 02.02.2005, дані про основний вид економічної діяльності 01.46 Розведення свиней, про що свідчить Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.08.2019 року (а.с. 9-10).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року є платником єдиного податку ІІ групи, ставка податку 20 відсотків без реєстрації платником ПДВ, види діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2010 (КВЕД-2005) 01.46 Розведення свиней; 01.45 Розведення овець і кіз; 01.43 Розведення коней та інших тварин родини конячих; 01.47 Розведення свійської птиці; 01.49 Розведення інших тварин; 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; 46.23 Оптова торгівля живими тваринами; 96.04 Діяльність із забезпечення фізичного комфорту; 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, про що свідчить Витяг з Реєстру платників єдиного податку від 09.06.2020 № 027 (а.с. 56), Свідоцтво платника єдиного податку серія НОМЕР_3 від 25.05.2012 року (а.с. 20).

24 лютого 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (продавці) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідчений ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований у реєстрі за № 813 (далі - договір № 813) (а.с. 21-23).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 813, Продавці зобов`язуються передати у власність Покупця, тобто продати, нежитлову будівлю (тваринницьке приміщення), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що включає в себе цегляну нежитлову будівлю, загальною площею 584,50 кв.м., зазначену в плані літ «А», дерев`яну огорожу, зазначену в плані № 1, 2.

Право власності на нежитлову будівлю літ «Б-1» площею 584,50 кв.м. (колишня адреса АДРЕСА_3 ), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано 05.04.2005 Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності № 6916447 від 05.04.2005 (а.с. 24).

28 лютого 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідчений ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований у реєстрі за № 1174 (далі - договір № 1174) (а.с. 25-26).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 1174 Продавець передає у власність Покупця, тобто продає, нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що включає в себе цегляну нежитлову будівлю (склад), загальною площею 407,3 кв.м., зазначену в плані літ «М».

Право власності на нежитлову будівлю літ «М» площею 407,3 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано 19.03.2008 Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності № 18164174 від 19.03.2008 (а.с. 27).

24 березня 2005 року між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідчений ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований у реєстрі за № 1493 (далі - Договір № 1493) (а.с. 28-30).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 1493, Продавець зобов`язуються передати у власність Покупця, тобто продати, нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що включає в себе цегляну нежитлову будівлю, загальною площею 1571,7 кв.м., зазначену в плані літ «М».

Право власності на нежитлову будівлю літ «Б», розташовану за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано 05.04.2005 Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності № 6916737 від 05.04.2005 (а.с. 31).

Також судом першої інстанції встановлено, що згідно Декларації про готовність об`єкта до експлуатації серія КС № 30, виданої 26.08.2016 Департаментом ДАБІ у Київській області, об`єкт - будівництво господарських будівель та конюшні, категорія складності ІІІ, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (літ. І, З, Ж), загальна площа будівлі 823,2 кв.м. (літ. Ж 544,0 кв.м.; літ. З 160,5 кв.м., літ. І 118,7 кв.м.), є закінченим будівництвом, готовим до експлуатації (а.с. 66-70).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 71636069 від 28.10.2016, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю (конюшню), загальною площею 544 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія КС № 30, видана 26.08.2016 Департаментом ДАБІ у Київській області, дата державної реєстрації права власності 25.10.2016 р., підстава внесення запису: рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32089457 від 28.10.2016 (а.с. 64-65).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 71636833 від 28.10.2016, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю (господарська будівля), загальною площею 118,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія КС № 30, видана 26.08.2016 Департаментом ДАБІ у Київській області, дата державної реєстрації права власності 25.10.2016 р., підстава внесення запису: рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32089429 від 28.10.2016 (а.с. 71-72).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 71636505 від 28.10.2016, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю (конюшню), загальною площею 160,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія КС № 30, видана 26.08.2016 Департаментом ДАБІ у Київській області, дата державної реєстрації права власності 25.10.2016 р., підстава внесення запису: рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32089440 від 28.10.2016 (а.с. 73-74).

Згідно з довідкою від 05.09.2019 № 02-33-76 виконавчого комітету Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області фізична особа-підприємець ОСОБА_1 займається розведенням свиней, коней, курей, перепелів в АДРЕСА_3 , 4-Ж, 3-А, 3-Г, №-І, 3-З, 3-Ж (а.с. 37).

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 25 січня 2020 року подала до ГУ ДФС у Київській області (м. Біла Церква) податкову декларацію платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2019 рік (а.с. 57-58).

Згідно з рядком 09 розділу І податкової декларації, видами підприємницької діяльності у звітному періоді були згідно КВЕД 01.46. Розведення свиней; 01.49 Розведення інших тварин; 01.47 Розведення свійської птиці; 46.23 Оптова торгівля живими тваринами; 96.04 Діяльність із забезпечення фізичного комфорту.

Згідно з розділом ІІІ податкової декларації, обсяг доходу за звітний (податковий) період становив 143206,00 грн.

Податкова декларація прийнята контролюючим органом 25.01.2020 р., про що свідчить квитанція № 2 (а.с. 59).

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки позивач здійснює господарську діяльність за згаданими видами економічної діяльності і нежитлові будівлі, що належать їй на праві власності, відносяться до класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" та використовуються нею безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником при вирощуванні тварин тощо, то у цьому випадку вказані об`єкти нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, не є об`єктом оподаткування, відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Щодо доводів скаржника про те, що позивач не є сільськогосподарським товаровиробником та щодо необхідності застосування визначення «сільськогосподарський товаровиробник», яке міститься у пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, то колегія суддів їх відхиляє з огляду на таке.

Згідно з пп.14.1.235 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Однак, наведене у п.п.14.1.235 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначення "сільськогосподарського товаровиробника" діє саме для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу, тобто, виключно для визначення групи суб`єкта господарювання при застосуванні спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

Тож, до спірних правовідносин щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, дане положення не застосовується, оскільки відноситься до розділу ХІІ «Податок на майно».

Натомість, згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно - правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності.

Отже, контролюючий орган неправильно тлумачить вказану норму та помилково вважає, що сільськогосподарським товаровиробником може бути лише юридична особа.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до пп. 5.2, 5.3 ст. 5 Податкового кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу; інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Спеціальним законом у сфері сільськогосподарської діяльності, а саме: Законом України "Про сільськогосподарський перепис", закріплено, що виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності.

Також у Законі України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років", який є чинним, міститься наступне визначення, сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Подібні висновки сформовані Верховним Судом, у постановах від 22.04.2021 у справі № 822/3289/17; від 10.04.2020 у справі №823/1751/17, від 24.04.2020 у справі №540/2206/19 та від 17.02.2021 у справі №820/3707/17.

Факт зайняття позивачем сільськогосподарською діяльністю підтверджується наявною в матеріалах справи податковою декларацією платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2019 рік та довідкою виконавчого комітету Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 05.09.2019 № 02-33-76, відповідно до якої фізична особа-підприємець ОСОБА_1 займається розведенням свиней, коней, курей, перепелів в с. Шкарівка по вул. Ватутіна, 4-Б, 4-Ж, 3-А, 3-Г, №-І, 3-З, 3-Ж (а.с. 37).

Отже, позивач є сільськогосподарським товаровиробником і має право на пільги, передбачені абз. "ж" п.п.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень форми "Ф" від 29.01.2020 №0-1027 на суму 19676,11 грн., №0-1027 на суму 5098,99 грн., №0-1027 на суму 6810,34 грн., №0-1027 на суму 7317,36 грн., №0-1027 на суму 2009,30 грн. та №0-1027 на суму 1486,01 грн.

Оскільки скаржник в апеляційній скарзі не наводить доводи щодо обґрунтованості висновків суду першої інстанції про порушення податковим органом вимог ст.58 Податкового кодексу України, у зв`язку з несвоєчасним направленням розрахунку податкового зобов`язання, то колегія суддів не надає оцінку висновкам суду першої інстанції в цій частині.

Проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від "31" травня 2021 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків