Справа № 200/9963/21
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2022 року Справа№200/9963/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Шинкарьової І.В.,за участі секретаря судового засідання Заїченко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ТОВ САТЕЛЛИТ до Державної екологічної інспекції Донецької області про визнання протиправними та скасування приписів від № 24-0523.03.2021 та від 27.05.2021 №03-333/21, -
Рішенням суду від 09.02.2022 позовні вимоги ТОВ «Сателлит» задоволені частково: визнано протиправним та скасовано п. 2,3,4,5 Припису Державної екологічної інспекції у Донецькій області № 24-05 від 23.03.2021; визнано протиправним та скасовано Припис Державної екологічної інспекції у Донецькій області №03-333/21 від 27.05.2021. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Державної екологічної інспекції Донецької області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю САТЕЛЛИТ судові витрати у розмірі 2270, 00 грн. Повний текст рішення у справі № 200/9963/21 складений 21.02.2022.
Розгляд питання щодо розподілу судових витрат був призначений судом на 10.03.2022.
Ухвалою суду від 27.06.2022 відкладено розгляд справи, у зв`язку з відсутністю можливості проводити судове засідання за участю сторін (їх представників) через існування загрози життю та здоров`ю учасників справи та працівників суду внаслідок триваючої широкомасштабної військової агресії Російської Федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24.02.2022 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану», суд запропонувати сторонам у разі відсутності заперечень подати заяви про розгляд заяви без їх участі (без участі їх представників) в письмовому провадженні.
Ухвалою суду від 09.09.2022 призначено розгляд питання щодо розподілу судових витрат у справі 200/9963/21 у судовому засіданні на 18.10.2022 .
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надав заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, за змістом якої відповідач заперечував проти розміру стягнення судових витрат оскільки позивачем не надано докази обґрунтованість заявлених сум судових витрат.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат судом встановлено наступне.
Позивач звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат після ухвалення рішення по справі № 200/9963/21 та просив суд вирішити питання щодо судових витрат, понесених Позивачем під час розгляду даної адміністративної справи, після ухвалення рішення по суті позовних вимог у справі № 200/9963/21, та стягнути їх з Державної екологічної інспекції у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Донецькій області у сумі - 223 456,71 грн.
18.10.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому зазначено, що договором про надання юридичних послуг та послуг адвокатів від 20.01.2016 №0793-583 не підтверджується надання послуг Адвокатським об`єднанням «ЮРИДИЧНА ФІРМА «ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ» в період 2021 2022 років з представлення інтересів Позивача у справі № 200/9963/21.
Вважає, що виокремлення адвокатом «аналізу матеріалів судової справи» як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки до судового засідання» у касаційному суді, а тому визначення оплати в зазначеному в рішенні розмірі є неспівмірним.
Крім того, вважає, що «Підготовка заяви про уточнення позовних вимог посправі № 200/9963/21 за позовом ТОВ «САТЕЛЛИТ» до Державної екологічної інспекції у Донецькій області про визнання протиправними та скасування приписіввідповідача № 24-05 від 23.03.2021 та № 03-333/21 від 27.05.2021 до відправки її поштою Відповідачу» займає майже половину часу від наступної дії: «Підготовка заяви про уточнення позовних вимог по справі № 200/9963/21 за позовом ТОВ «САТЕЛЛИТ» до Державної екологічної інспекції у Донецькій області про визнання протиправними та скасування приписів відповідача № 24-05 від 23.03.2021 та № 03-333/21 від 27.05.2021, в межах підготовки до засідання Донецького окружного адміністративного суду», що також є неспівмірним та штучним збільшенням витрат на правову допомогу.
Відповідач вказував, що фактично не надано рахунки на оплату за надані правові послуги, для підтвердження реальності витрат, оскільки деталізація рахунків не містить посад і підписів осіб, які відповідальні за оформлення, що є обов`язковими реквізитами первинних документів відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996.
Також, відповідач посилався на відсутність погодинної ставки працівника адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади.
Згідно з ч.3 ст.143 КАС якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У ч.7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суд зазначає, що представник позивача у відповідності до ч.7 ст. 139 КАС України зробив заяву про подання доказів щодо підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
У випадку, передбаченому ч.3 вказаної статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст.252 вказаного Кодексу (ч.5 ст. 143 КАС України).
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.3 ст.252 КАС України).
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.
Ст.132 КАС України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями ч.3 ст.143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд при вирішенні вказаного питання враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22.11.2019 у справі №810/1502/18.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Сателлит" дотрималось вимог щодо строків звернення із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та подання відповідних доказів.
На обґрунтування поданої заяви про розподіл судових витрат представник ТОВ "Сателлит" подав копії:
копії Актів № 397 здачі-приймання виконаних робіт від 30.11.2021 на суму 43 801,35 грн.; № 490 здачі-приймання виконаних робіт від 31.12.2021 на суму 84 478,69 грн.; № 55 здачі-приймання виконаних робіт від 31.01.2022 на суму 95 176,67 грн.;
копію Довіреності за № 012/2020 від 16.05.2020 на ім`я представника Позивача Ніколенко І.В.
копію Адвокатського запиту в інтересах Позивача у справі від 17.01.2022 до фізичної особи ОСОБА_2 , разом з доказами його направлення.
засвідчену копію Наказу АО «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» за № 03/12 від 03.12.2018 щодо ОСОБА_3
копію Роздруківки інформації щодо адвоката Гудій В.В. з сайту НААУ.
копію Наказу АО «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» за № 13-пр від 18.06.2020 щодо ОСОБА_4 .
Від відповідача на дійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Щодо посилання відповідача на не підтверджується надання послуг Адвокатським об`єднанням «ЮРИДИЧНА ФІРМА «ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ» в період 2021 2022 років з представлення інтересів Позивача у справі № 200/9963/21 за договором про надання юридичних послуг та послуг адвокатів від 20.01.2016 №0793-583, суд зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, 29.12.2017 між сторонами укладена додаткова угода до договору про надання юридичних послуг та послуг адвокатів від 20.01.2016 № 0793-583, якою сторони, керуючись п.8.1 договору, відповідно до умов якого договір діє до 31.12.2017, якщо інший строк не буде визначено сторонами, погодили продовження строку дії договору до 31.12.2018 (п.1 договору). Також сторони погодили, що договір вважатиметься автоматично продовженим на 1 рік на тих самих умовах якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону в письмовій формі про припинення його дії не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення поточного терміну дії договору (пункт 2 додаткової угоди).
З огляду на відсутність доказів звернення будь-якої із сторін договору про припинення його дії, строк його дії продовжувався на кожний наступний рік і є наразі діючим.
Відповідач наголошує на тому, що виокремлення адвокатом послуг «аналізу матеріалів судової справи» як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки до судового засідання» у касаційному суді, а тому визначення оплати в зазначеному в рішенні розмірі є неспівмірним.
Крім того, вважає, що «Підготовка заяви про уточнення позовних вимог по справі № 200/9963/21 за позовом ТОВ «САТЕЛЛИТ» до Державної екологічної інспекції у Донецькій області про визнання протиправними та скасування приписів відповідача № 24-05 від 23.03.2021 та № 03-333/21 від 27.05.2021 до відправки її поштою Відповідачу» займає майже половину часу від наступної дії: «Підготовка заяви про уточнення позовних вимог по справі № 200/9963/21 за позовом ТОВ «САТЕЛЛИТ» до Державної екологічної інспекції у Донецькій області про визнання протиправними та скасування приписів відповідача № 24-05 від 23.03.2021 та № 03-333/21 від 27.05.2021, в межах підготовки до засідання Донецького окружного адміністративного суду», що також є неспівмірним та штучним збільшенням витрат на правову допомогу.
Між тим, суд не погоджується з такими аргументами відповідача, оскільки перелічені вище послуги адвоката є різними видами. Таким чином, адвокатом правомірно включено в акт виконаних робіт послугу зі складання додаткових клопотань як окремий вид послуг.
Слід зазначити, що у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009 вказано, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
З огляду на висновок Верховного Суду в постанові від 15.04.2021 у справі №160/6899/20 про те, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, суд не приймає посилання відповідача на ненадання рахунків на оплату за надані правові послуги, для підтвердження реальності витрат.
Відповідач посилався на відсутність погодинної ставки працівника адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади, з приводу цього, суд зазначає.
За приписами ст.15 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Адвокатське об`єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 цього Закону).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а у разі наявності заперечень позивача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях ст.134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, відповідач до справи не надав.
Додані до матеріалів справи документи підтверджують надання адвокатом професійної правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги, а акт виконаних робіт підтверджує понесення позивачем витрат на правову допомогу.
Судом встановлено, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу пов`язані із юридичним супроводом справи №200/9963/21, підтверджені належними та допустимими доказами та є співмірними з предметом позову.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Отже, задоволення рішенням суду від 09.02.2022 у справі №200/9963/21 позову у частковому обсязі зумовлює часткове/пропорційне до розміру задоволених позовних вимог відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що заява про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу є обґрунтованою і підлягає до часткового задоволення у зв`язку із задоволення позову частково, шляхом стягнення таких у розмірі 111728,35 грн. на користь ТОВ САТЕЛЛИТ за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Донецької області.
Керуючись статтями 132, 134, 139, 243, 252 КАС України, суд, -
заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ТОВ САТЕЛЛИТ до Державної екологічної інспекції Донецької області про визнання протиправними та скасування приписів від № 24-0523.03.2021 та від 27.05.2021 №03-333/21, - задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового судового рішення до Першого апеляційного адміністративного суду.
Повне додаткове рішення суду складене 21.10.22.
Суддя І.В. Шинкарьова