Справа № 240/1454/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м. Житомир справа № 240/1454/21

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Житомирській області від 07.09.2020 №171211-54.

В обгрунтування заявлених позовних вимог та протиправності оскаржуваної податкової вимоги від 07.09.2020 №171211-54 ОСОБА_1 зазначила, що право податкового органу на формування та направлення платнику податків податкової вимоги про сплату податкового боргу виникає лише у разі несплати таким платником у строки встановленні законодавством узгодженої суми грошового зобов`язання. Однак, грошове зобов`язання зі штрафних санкцій в загальному розмірі 16689,64 гривень, що вказане в податковій вимозі від 07.09.2020 №171211-54, не є узгодженим, оскільки складені за результатами фактичної перевірки (акт від 19.06.2020 №152/32/ НОМЕР_1 ) податкові повідомлення-рішення, на підставі яких такі штрафні санкції були нараховані контролюючим органом, їй не надсилались. З огляду на зазначене позивач вважає, що Головне управління ДПС у Житомирській області не мало права на формування оскаржуваної податкової вимоги від 07.09.2020 №171211-54. Крім того, ОСОБА_1 зазначила про помилковість встановлених в ході перевірки висновків контролюючого органу щодо порушення нею вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", яке полягало у неведенні обліку товарних запасів, а саме відсутності накладних на придбання алкогольних напої, оскільки Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат, затвердженим наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481, не передбачено ведення у такій книзі фізичними особами-підприємцями, які перебувають на загальній системі оподаткування, обліку залишку товарних запасів. Більш того, позивач зауважує, що передбачена статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" відповідальність у вигляді штрафних санкцій настає за продаж необлікованих товарів, а не за їх наявність за місцем реалізації. Враховуючи вищезазначені обставини, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду з вимогою про визнання протиправною та скасувати податкової вимоги від 07.09.2020 №171211-54.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/1454/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Головне управління ДПС України в Житомирській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти задоволення заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Аргументуючи таку позицію відповідач зазначив, що враховуючи обставини, встановленні під час проведеної фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , були винесені: податкове повідомлення-рішення від 13.07.2020 №, яким за порушення п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва", яке полягало в торгівлі алкогольними напоями за цінами нижче від встановлених, застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 10000,00 гривень; та податкове повідомлення-рішення від 13.07.2020 №, яким за порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до позивача штрафну санкцію у розмірі 6689,64 гривень. При цьому, відповідач вказав, що рекомендований лист №289 із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями був направлений на адресу ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , однак 18.08.2020 повернувся до контролюючого органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Вказане, на переконання відповідача свідчить, що позивачем було проігноровано лист з податковими повідомленнями-рішеннями. Оскільки, згідно норм пунктом 42.4 ст.42 ПК України вищезазначені податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими позивачу, то визначене у них грошове зобов`язання зі штрафних санкцій є узгодженим. Відтак, враховуючи наявність у ФОП ОСОБА_1 , податкової заборгованості в загальному розмірі 16689,64 гривень (10000,00 грн + 6689,64 грн) внаслідок несплати нею узгодженої суми грошового зобов`язання зі штрафних санкцій, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями від 13.07.2020 № та №, Головне управління ДПС у Житомирській області вважає, що ним правомірно було винесено податкову вимогу від 07.09.2020 №171211-54. У зв`язку з цим, відповідач просить відмовити ФОП ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що Головне управління ДПС у Житомирській області не надало належних, достовірних та достатніх доказів надсилання їй податкових повідомлень-рішень від 13.07.2020 № та №, оскільки долучене ним до відзиву на позовну заяву рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень не містить інформації про вміст поштового відправлення. Належним доказом надсилання контролюючим органом платнику податків відповідних документів може бути лише опис вкладення разом з розрахунковим документом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. З огляду на це, позивач зауважує, що за відсутності опису вкладення відсутні підстави вважати, що відповідачем надсилались саме податкові повідомлення-рішення від 13.07.2020 № та №, а не інші документи, у зв`язку з чим просить задовольнити її позов.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст. 75, п.п.80.2.3 та п.п.80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України начальником Головного управління ДПС у Житомирській області винесено наказ від17.06.2020 №575 про проведення з 17 червня 2020 року фактичної перевірки діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) тривалістю 10 діб за останні три роки її діяльності за місцем фактичного провадження діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності платника податків за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказаним наказом визначено, що метою фактичної перевірки діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є контроль щодо дотримання вимог законодавства в частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, дотримання мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої.

На підставі вищезазначеного наказу посадові особи Головного управління ДПС у Житомирській області 17 червня 2020 року провели фактичну перевірку належного суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами проведеної фактичної перевірки був складений акт від 19.06.2020 №152/32/ НОМЕР_1 , в якому перевіряючими були зафіксовані наступні порушення, виявлені під час перевірки:

- порушення п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №748), яке полягало у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін;

- порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", яке полягало у не веденні обліку товарних запасів у порядку у порядку встановленому законодавством за місцем їх реалізації (не надано накладні на алкогольні напої, які зберігались у приміщенні магазину, всього на загальну суму 3344,82 гривень; накладні на придбання алкогольних напоїв, реалізованих за заниженою ціною відсутні на суму 385,00 грн; накладні на придбання алкогольних напоїв згідно додатку №1 до акту відсутні на суму 2959,82 грн.

У зв`язку з виявлення вищезазначених порушень Головним управлінням ДПС у Житомирській області відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

1) податкове повідомлення-рішення від 13.07.2020 №, яким за порушення п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 до ФОП ОСОБА_1 на підставі ст. 17 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР застосовано штраф у розмірі 10000,00 грн;

2) податкове повідомлення-рішення від 13.07.2020 №, яким за порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР (не веденні обліку товарних запасів (алкогольних напоїв на суму 3344,82 грн.) у порядку встановленому законодавством за місцем їх реалізації) до ОСОБА_1 на підставі ст. 20 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР застосовано штраф у розмірі 6689,64 грн.

В подальшому, у зв`язку з несплатою ФОП ОСОБА_1 нарахованого вищезазначеними податковими повідомленнями-рішення грошового зобов`язання зі штрафних санкцій в загальному розмірі 16689,64 гривень (10000,00 грн + 6689,64 грн), Головне управління ДПС у Житомирській області винесло відносно позивача податкову вимогу від 07.09.2020 №171211-54 про сплату нею вищезазначеного податкового боргу в розмірі 16689,64 гривень.

Вважаючи вказану податкову вимогу Головного управління ДПС у Житомирській області від 07.09.2020 №171211-54 протиправною, ФОП ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам та перевіряючи спірні податкові повідомлення-рішення на їх відповідність його вимогам ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Правовими нормами пункту 19-1.1. статті 19-1 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, якими з питань дотримання законодавства з питань оподаткування є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи), виконують функції, зокрема щодо здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (пп. 19-1.1.22 п.19-1.1 ст. 19-1 ПК України).

За визначення, наведеним у підпункті 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

При цьому, відповідно до п.14.1.39 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Положеннями пункту 54.3 статті 54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18 статті 56 ПК України).

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (п.14.1.153 ст.14 ПК України).

Згідно з положеннями абзацу 1 пункту 59.3. статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що податкова вимога надсилається платнику податків якщо є податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Таким чином, право на застосування такого заходу погашення податкового боргу, як формування та надсилання платнику податків податкової вимоги про сплату боргу, виникає у контролюючого органу лише у разі несплати таким платником у строки встановленні законодавством узгодженої суми грошового зобов`язання.

В свою чергу, узгодження грошового зобов`язання здійснюється шляхом надіслання контролюючим органом платнику податків податкового повідомлення - рішення та можливістю оскаржити таке рішення платником податку в адміністративному чи судовому порядку. До дня набрання законної сили судовим рішенням у справі про визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення грошове зобов`язання, нараховане таким рішенням, вважається неузгодженим.

Відсутність у платника податку узгодженого грошового зобов`язання (податкового боргу) виключає право контролюючого органу на формування та надсилання такому платнику податкової вимоги.

Обгрунтовуючи заявлені в даному позові вимоги ОСОБА_1 зазначила, що грошове зобов`язання зі штрафних санкцій в розмірі 16689,64 гривень, що вказане в податковій вимозі про сплату боргу від 07.09.2020 №171211-54, не є узгодженим, оскільки податкові повідомлення-рішення від 13.07.2020 № та від 13.07.2020 № на підставі яких штрафні санкції в розмірі 16689,64 гривень були нараховані, Головним управлінням ДПС у Житомирській області їй не надсилались.

Надаючи оцінку таким доводам позивача, суд зазначає наступне.

Пунктом 58.2 ст. 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до п. 58.3. ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2. статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

З матеріалів справи вбачається, що 14 липня 2020 року податкове повідомлення-рішення від 13.07.2020 № на суму штрафу 10000,00 грн та податкове повідомлення-рішення від 13.07.2020 № на суму штрафу 6689,64 грн були надіслані рекомендованим листом на адресу ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

При цьому, наявною в матеріалах справи інформацією про реєстраційні дані платника податків з АІС Податковий блок підтверджується, що адреса: АДРЕСА_1 , є офіційною зареєстрованою в установленому законом порядку адресою місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 .

Однак, 18 серпня 2020 року вищезазначений рекомендований лист з податковими повідомленнями-рішеннями від 13.07.2020 № та від 13.07.2020 № повернувся на адресу контролюючого органу із зазначеною в довідці Укрпошти причиною повернення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до абз. 6 п.42.4. ст. 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з абз. 3 п.58.3 ст. 58 ПК Україниу разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З огляду на положення абз. 6 п.42.4. ст. 42 та абз. 3 п.58.3. ст. 58 ПК України, та беручи до уваги обставини повернення рекомендованого листа з податковими повідомленнями-рішеннями від 13.07.2020 № та від 13.07.2020 № на адресу контролюючого органу, якими є пасивна поведінка самого платника податку щодо не отримання надісланого йому поштового відправлення, суд приходить до висновку, що вказані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими ФОП ОСОБА_1 18 серпня 2020 року.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що належним доказом надсилання їй контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 13.07.2020 № та № може бути лише опис вкладення до рекомендованого листа, який відповідачем наданий не був, суд зазначає наступне.

Положення пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Таким чином, норми Податкового кодексу України передбачають направлення відповідного рішення контролюючого органу за місцезнаходженням платника податку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, не визначаючи при цьому вимог щодо його направлення з описом вкладення.

Матеріалами справи підтверджено, що визначений пунктом 42.2. статті 42 Податкового кодексу України обов`язок здійснити відправлення ФОП ОСОБА_1 податкових повідомлень-рішень від 13.07.2020 № та від 13.07.2020 № рекомендованим листом з повідомленням про вручення Головне управління ДПС у Житомирській області виконало.

В свою чергу, частиною 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі - Правила), визначено, що оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів. До внутрішніх поштових відправлень належать, зокрема: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.

Згідно з частиною 11 Правил поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до частини 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Наведене в сукупності свідчить, що до інших видів листів крім листів з оголошеною цінністю опис вкладення не передбачений.

В свою чергу, вказані Правила визначають рекомендоване поштове відправлення як, зокрема, реєстрований лист (рекомендований лист), дата вручення якого доводиться до відома відправника відміткою у повідомленні про вручення поштового відправлення.

Приписи статті 42 ПК України, з урахуванням Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, свідчать про відсутність у податкового органу обов`язку направлення відповідного рішення (податкового повідомлення-рішення) листом з описом вкладення, а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними та відхиляються судом.

З приводу доводів позивача про помилковість встановлених в ході перевірки висновків контролюючого органу щодо порушення нею вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суд зазначає, що не надає їй правової оцінки в межах розгляду даної справи, з огляду на те, що а ні результати перевірки, а ні прийняті за її наслідками податкові-повідомлення рішення позивачем не оскаржувались, що свідчить про згоду з ними.

Доказів того, що податкові повідомлення-рішення повідомленнями-рішеннями від 13.07.2020 № та від 13.07.2020 № оскаржувались ФОП ОСОБА_1 в адміністративному та/чи судовому порядку матеріали справи не містять, а отже визначене у них грошове зобов`язання зі штрафних санкцій в загальному розмірі 16689,64 гривень є узгодженим.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Оскільки, у визначені законом строки податкове зобов`язання зі штрафних санкцій в розмірі 16689,64 гривень ФОП ОСОБА_1 сплачено не було, а тому у відповідності до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України воно, починаючи з 29 серпня 2020 року (після спливу 10 днів з дня отримання позивачем податкових повідомлень-рішень від 13.07.2020 № та від 13.07.2020 № на адресу контролюючого органу, яким, як вищезазначено судом вважається 18 серпня 2020 року) набуло статусу податкового боргу.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд зазначає, що в ході розгляду справи безспірно встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що на момент винесення оскаржуваної податкової вимоги від 07.09.2020 №171211-54 за ФОП ОСОБА_1 обліковувалась сума узгодженого грошового зобов`язання (податкового боргу) зі штрафних санкцій в загальному розмірі 16689,64 гривень, нарахована на підставі податкових повідомлень-рішень від 13.07.2020 № та від 13.07.2020 №, а відтак у контролюючого органу були законодавчо визначені підстави для прийняття такої вимоги.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що приймаючи податкову вимогу від 07.09.2020 №171211-54 Головне управління ДПС у Житомирській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, у зв`язку з цим позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати відповідно до положень статті 139 КАС України на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003; ) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович