Справа № 420/12683/22
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» (вул. Академіка Вільямса, 86, м. Одеса, 65104) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» (далі ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА») до Державної служби України з безпеки га транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті №331817 від 27.07.2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №331817 від 27.07.2022 безпідставно прийнята відносно позивача, оскільки ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» на момент проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення вантажу, не був автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки згідно договору-заявки №К від 26.01.2022 перевезення вантажу здійснювалось ФОП ОСОБА_1 .

Також представник позивача вказує на несвоєчасний розгляд матеріалів правопорушення (більше двох місяців, встановлених Законом) та неналежне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 12.09.2022 року заяву про забезпечення позову повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 15.09.2022 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 19.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 30.09.2022 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 04.10.2022 року заяву про забезпечення позову повернуто без розгляду.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позивач надавав послуги з перевезення вантажів без оформлення усіх документів, які передбачені для автомобільного перевізника ст.48 Закону №2344-III, а тому допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт і до нього правомірно на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III застосована санкція у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Представник відповідача зазначає, що перевізником в межах спірних правовідносин є ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА», оскільки в наданій позивачем товарно-транспортній накладній (далі - ТТН) №Р129 від 26.01.2022 перевізником зазначено саме позивача. Вказує, що під час проведення перевірки водій не повідомляв інспекторів про наявність договору-заявки або іншого договору, на підтвердження того, що перевізником є особа, відмінна від позивача. Також, позивач не надає жодних підтверджень проведення розрахунків за зазначеним ним договором-заявкою.

Щодо застосування строків розгляду справ про порушення під час воєнного стану в Україні представник відповідача зазначає, що після 24.02.2022 року Укртрансбезпекою було організовано дистанційну роботу державних службовців та працівників апарату. Через наявність загрози здоров`ю і життю посадових осіб Укртрансбезпеки та з огляду на відсутність можливості забезпечення належних організаційних та технічних умов, необхідних для виконання роботи Укртрансбезпеки, забезпечити розгляд справ у визначені пунктом 25 Порядку №1567 строки було неможливим.

Також представник відповідача вказує, що Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області заздалегідь підготовлено та направлено позивачу запрошення про розгляд справи, а причини його неотримання не залежать від відповідача.

До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідач жодним чином не спростовує та не заперечує факт пропуску строку розгляду акта проведення перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Також позивач вважає, що притягнення його до є протиправним.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Спірні правовідносини щодо здійснення державного контролю на автомобільному транспорті виникли між позивачем, який є суб`єктом господарювання ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» та суб`єктом владних повноважень Відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області.

Судом встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» здійснює вид діяльності, зокрема, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (а.с.20-21).

26.01.2022 ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» укладено договір-заявку на перевезення вантажу №К фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , згідно умов якого ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» замовляє виконання послуг, а ФОП ОСОБА_1 надає замовнику послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом, а також пов`язані таким перевезенням додаткові послуги, згідно наведених нижче параметрів: транспортний засіб - марки MERCEDES - BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 ; водій ОСОБА_2 ; маршрут: Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Шевченко, 235А Запорізька обл., м. Мелітополь (згідно ТТН) / Донецька обл. м. Маріуполь (згідно ТТН), вантажовідправник ТОВ «ФЕС УКР»; дата та час завантаження 26.01.2022; дата та час вивантаження 27.01.2022 (а.с.16-17).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 зареєстрований 18.02.2002 як суб`єкт господарювання, основним видом діяльності якого є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (а.с.111).

27.01.2022 о 12:45 год на а/Дм-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ км 619 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій області Укртрансбезпеки проведено перевірку дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт перевізника транспортного засобу марки MERCEDES - BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 (а.с.19).

За результатами перевірки був складений акт №323299 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким зафіксовано, що водієм ОСОБА_3 здійснювалось перевезення вантажу згідно ТТН №Р129 від 26.01.2022, за якою автомобільним перевізником зазначено ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА», замовником та вантажовідправником є ТОВ «ФЕС УКР», вантажоодержувачем вказано ТОВ «СМАЙЛ ГРУПП», пункт навантаження: Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Шевченко, 235А, пункт розвантаження: 87522, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозька, 199 (а.с.13).

Перевіркою встановлено, що перевізник не забезпечив водія щоденним реєстраційним листом обліку праці та відпочинку водія (тахокарта), чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». В акті №323299 вказано, що водій з актом ознайомлений, від підпису відмовився (а.с.10).

27.07.2022 Відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області розглянуто справу про порушення та, посилаючись на Акт №323299 від 27.01.2022 року, винесено постанову №331817 про застосування до ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн (а.с.7).

Позивач, не погоджуючись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №331817 від 27.07.2022, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України від 05.04.2001 №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-III).

Вказаний закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону №2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону №2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Так, на виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.п. 1, 3 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Як зазначено у п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 6 Закону №2344 передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком №1567 (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

За приписами частини восьмої статті 60 Закону №2344-ІІІ порядок розгляду справи про порушення стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Так, Порядком №1567 регламентовано порядок оформлення результатів рейдової перевірки (перевірки на дорозі) та застосування адміністративно-господарських штрафів.

Надаючи оцінку доводами позивача щодо застосування адміністративно-господарської санкції із порушенням строку розгляду справи, встановленого п. 25 Порядку №1567, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із абзацом першим пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

За змістом частини першої статті 238, частини першої статті 239 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до частин першої, другої статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно із частиною першою статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави суду дійти висновку про те, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт в територіальному органі Укртрансбезпеки повинна бути розглянута не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (абзац перший пункту 25 Порядку №1567).

Водночас, за своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону №2344-ІІІ є адміністративно-господарським штрафом (як вид адміністративно-господарської санкції), а тому його застосування повинно здійснюватися у межах строків, передбачених частиною першою статті 250 ГК України (тобто, протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом).

Дійсно оскаржувану постанову від 27.07.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято із порушенням приписів абзацу першого пункту 25 Порядку №1567 в частині строку розгляду справи, оскільки порушення було виявлене 27.01.2022 під час проведення перевірки.

В той же час, вказану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу було прийнято з дотриманням строків застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених частиною першою статті 250 ГК України.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Тобто розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт відносно позивача в межах строку, визначеного п. 25 Порядку №1567, не відбувся з об`єктивних причин, у зв`язку з військовою агресією та введенням в Україні воєнного стану.

Крім того, суд наголошує, що позивачу було забезпечено право на участь у розгляді справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт шляхом направлення запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення КУпАП від 20.07.2022 №21460/35/24-22 про розгляд справи 27.07.2022 (а.с.11).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України суд дійшов висновку про те, що порушення строку розгляду справи, передбаченого абзацом першим пункту 25 Порядку №1567, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу, якщо при цьому було дотримано строки застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачені частиною першою статті 250 ГК України, який має вищу юридичну силу, ніж Порядок №1567.

Надаючи оцінку підставам застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, суд виходив з наступного.

Абзацом 1 пункту 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону №2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

До інших документів передбачених законодавством слід віднести і ті, обов`язковість яких визначена Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340) та Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385).

Зокрема, відповідно до п. 6.1 Положення №340, п.п. 3.3, 3.6 Інструкції № 385 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. А водій транспортного засобу обладнаного тахографом зобов`язаний мати при собі, зокрема картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344 передбачена відповідальність автомобільних перевізників за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку спірним моментом у цій справі є визначення належного суб`єкта, який має нести відповідальність за виявлене порушення згідно з Законом №2344, а саме: це має бути ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» як визначений товарно-транспортною накладною №Р129 від 26.01.2022 автомобільний перевізник, чи безпосередньо особа яка використовувала транспортний засіб на законних підставах та вважалась автомобільним перевізником, а саме ФОП ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку даним обставинам суд враховує, що відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників. Тобто, суб`єктом юридичної відповідальності відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону № 2344-III є автомобільний перевізник.

Відповідно до ст.1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Статтею 33 Закону №2344-III передбачено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами.

Відтак, законодавство України розмежовує поняття власника транспортного засобу та автомобільного перевізника.

Згідно з положеннями ст.ст. 908-909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363), згідно з якими товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Додатком 7 до Правил № 363 затверджена форма товарно-транспортної накладної, в якій обов`язковою до заповнення графою визначено автомобільного перевізника.

Таким чином, відомості щодо перевізника зазначаються в товарно-транспортній накладній, яка надається працівникам Укртрансбезпеки для перевірки; під час руху основним документом, який надає відомості про автомобільного перевізника і про перевезення вантажу, є товарно-транспортна накладна, яка використовується для внутрішніх перевезень в межах України.

Як встановлено судом, позивач дійсно вказаний як автомобільний перевізник в ТТН №Р129 від 26.01.2022, що була надана під час перевірки.

Втім, на момент проведення перевірки (27.01.2022), перевезення вантажу здійснювалось іншою особою ФОП ОСОБА_1 на підставі договору-заявки №К від 26.01.2022.

Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що під час здійснення перевірки саме позивач надавав послуги перевезення вантажу транспортним засобом.

Між тим, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином суд вважає, що ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» у межах спірних правовідносин не мало статусу автомобільного перевізника, а отже не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у зв`язку з чим правових підстав для застосування до нього адміністративно - господарського штрафу відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» також не має.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова №331817 від 27.07.2022 про застосування до ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

За змістом частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані стороною позивача, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідачем у справі виступає Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області як територіальний орган Державної служби України з безпеки на транспорті, який в силу норм КАС України хоч і володіє статусом суб`єкта владних повноважень, однак не є юридичною особою, не має власного ідентифікаційного коду та власних відкритих рахунків в органах Казначейства, що виключає можливість стягнення із нього понесених судових витрат. Оскільки Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) відповідно до свого Положення є центральним органом виконавчої влади та здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи, тому сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2481,00 грн належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань саме Державної служби України з безпеки на транспорті як юридичної особи - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» (вул. Академіка Вільямса, 86, м. Одеса, 65104, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області №331817 від 27.07.2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «УКРАВТОЛОГІСТИКА» судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса