Справа № 484/3377/22
Суддя: Маржина Т. В.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/3377/22
Провадження № 2-а/484/72/22
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24 жовтня 2022 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Маржина Т.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Щербань Дмитро Миколайович, до Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №321131, винесеної 21.08.2022 року поліцейським Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області Тудоран Г.Г., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Ухвалою суду від 07.10.2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу вказано на недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і надано строк для виправлення; також були роз`яснені наслідки невиконання ухвали суду про залишення позову без руху.

Представник позивача адвокат Щербань Д.М. отримав ухвалу 07.10.2022 року на електронну пошту, зазначену ним у позовній заяві.

18.10.2022 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Однак, представник позивача не усунув всі недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 07.10.2022 року.

Так, в ухвалі було зазначено, що в позові не викладено обставин, встановлених поліцейським під час розгляду справи, на підставі яких останнім винесено оскаржувану постанову. Встановити такі обставини суд не має можливості, тому що додана до позову копія оскаржуваної постанови неналежної якості та є нечитабельною. Тому, оскільки предметом наданого позову є постанова про адміністративне правопорушення, позивачу необхідно було заначити обставини, що становлять суть обвинувачення, викладеного в оскаржуваній постанові та надати копію такої постанови в читабельному вигляді.

Однак позивачем не виконані такі вимоги ухвали. Представник позивача посилається на те, що позивач не має копії оскаржуваної постанови належної якості, а обов`язок доказування правомірності винесеної постанови покладено на відповідача, тому саме відповідач має надати копію постанови відповідної якості.

Так, дійсно обов`язок доказування правомірності дій за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України покладено на відповідача, однак ст. 160 КАС України встановлено вимоги щодо змісту позовної заяви, до яких відноситься і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України). Оскільки позивач звернувся до суду з вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, він мав зазначити, за які саме його було притягнуто до відповідальності, тобто заначити обставини (суть правопорушення), які були встановлені поліцейським та за які ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності. Обов`язок щодо обгрунтування позову та надання доказів, якими позивач обгрунтовує вимоги, покладено на позивача.

За відсутності викладення обставин справи суд позбавлений можливості визначити предмет позову та встановити обсяг обставин, що підлягають доказуванню.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів. А відповідно до ч. 1 ст. 80 КАС України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Однак, доказів того, що адвокат звертався із запитом щодо отримання копії постанови належної якості та неможливості самостійно надати такі докази позивачем не надано. Клопотання про витребування доказів позивачем не подавалось.

Також, в ухвалі від 07.10.2022 року було зазначено, що позивачу необхідно визначитись із відповідачем у справі та при визначенні врахувати те, що відділ поліції, який не є окремою юридичною особою, а є лише структурним підрозділом, не може бути належним відповідачем у справі. В ухвалі була звернута увага позивача на те, що в Одеській області існує Відділ організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області, який є структурним підрозділом Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, та Ізмаїльський РВП ГУНП в Одеській області, який відноситься до Головного Управління Національної поліції в Одеській області.

Однак позивачем не було усунуто недоліки, не враховано те, що відповідно з положеннями ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частини 1 та 2 ст.222 КУпАП).

При цьому, приписами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16-а.

Крім того, представник позивача у заяві про усунення недоліків посилається на те, що ним отримано відповідь на адвокатський запит, в якому зазначено, що запит перенаправлено до Ізмаїльського РВП, оскільки саме поліцейським даного відділу було винесено оскаржувану постанову, тому на думку позивача відповідачем у даній справі має бути саме Ізмаїльський районний відділ поліції ГУНП в Одеській області.

Однак, з відповіді на адвокатський запит вбачається, що запит адвоката Щебань Д.М. Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції був перенаправлений до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області щодо надання інформації за протоколом ААД №320288, складеним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що взагалі не стосується оскаржуваної постанови. Крім того, вказівка на підлеглість працівника не є допустимим доказом повноважності певного органу як сторони у справі.

Таким чином, зі спливом десятиденного строку з дня отримання ухвали, недоліки позовної заяви належним чином не усунуті.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З урахуванням наведеного вважаю, що дана позовна заява підлягає поверненню в порядку пунктів 1,9 ч.4 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст. ст. 169, 241, 248 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Щербань Дмитро Миколайович, до Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, визнати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст ухвали виготовлено 24 жовтня 2022 року.

СУДДЯ: