Справа № 140/4169/22
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4169/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не врахування в розрахунок при призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до п.а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ загальної вислуги років (27 років) та не врахуванні та виплаті пенсії в розмірі 70% від суми грошового забезпечення.

Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) призначеної пенсії за вислугою років, відповідно до п.а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ, виходячи з загальної вислуги років (27 років) в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області призначено пенсію за вислугу років. Однак, позивачу стало відомо, що відповідач здійснив нарахування пенсії з розрахунку 23 календарних років, в той час як загальний стаж позивача становить 27 років, тим самим не зарахував до стажу 4 роки в пільговому обчисленні.

Позивач вважає такі дії ГУ ПФ України у Волинській області протиправними, оскільки основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ, а пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою Кабінету Міністрів №393, а тому, позивач вважає, що пенсія повинна бути призначена йому за вислугою років, з врахуванням календарної вислуги років та наявного відповідного пільгового стажу для зарахування призначення пенсії, відповідно до зазначених приписів підпунктів пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів №393, тобто виходячи з 27 років загальної вислуги.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09.06.2022 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.11.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022, позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №312 від 22 липня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 27 квітня 2021 року.

На виконання рішення суду від 16.11.2021, ГУ ПФУ у Волинській області призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 27 квітня 2021 року.

Однак, позивачу стало відомо, що відповідач здійснив нарахування пенсії за вислугу років з розрахунку вислуги - 23 календарних років, в той час як загальний стаж позивача становить 27 років, тим самим не зарахував до стажу 4 роки в пільговому обчисленні.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено умови призначення пенсій за вислугу років.

Пунктом а статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б,д, ж статті 1-2 (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Пунктом а статті 13 Закону №2262-XII встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення (частина 4 статті 17 Закону №2262-XII).

Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 9 підпункту в пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій зараховуються періоди служби по охороні державного кордону з розрахунку один місяць календарний за півтора місяця служби та відповідно до абзацу 6 підпункту а пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

На підставі системного аналізу зазначених положень Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб суд дійшов висновку, що при обчисленні вислуги років необхідної для призначення пенсії відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ необхідно керуватися постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992, якою затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393).

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, зокрема п. "а" ст.12, визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом.

При цьому, суд зауважує, що положеннями ст.17-1 Закону №2262-ХІІ та підпункту в п.3 Постанови №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, тоді як посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним положенням Закону №2262-ХІІ та Постанови №393.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а.

Крім того, вирішуючи справу за №805/3923/18-а, Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 дійшов наступного висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17 та від 27.03.2018 у справі №295/6301/17.

Таке правове регулювання та висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (див. Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 у справі №8-рп/99 та від 20.03.2002 у справі №5-рп/2002).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав на те, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Суд зауважує, що Закон №2262-ХІІ передбачає як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Водночас, визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в ч.4 ст.17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, календарна вислуга, передбачена Законом №2262-ХІІ, - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені ст.17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

У зв`язку з таким зарахуванням необхідної кількості років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зокрема пункт а статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом, в той час як положеннями статті 17-1 Закону №2262-ХІІ та Постановою №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а тому посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи та вже досліджувалося судом в межах адміністративної справи №140/9915/21за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, позивач має календарну вислугу років на службі - 23 роки 10 місяців 3 дні, в пільговому обчисленні 3 років 8 місяців 10 днів, а загальну вислугу 27 років 06 місяців 13 днів.

Таким чином, суд вважає, що пенсія позивачу повинна бути призначена виходячи з загальної вислуги - 27 років 06 місяців 13 днів, в той час як відповідачем протиправно проведено її призначення із розрахунку вислуги позивача 23 роки.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач ГУ ПФУ у Волинській області як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили про правомірність при призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту а частини 1 статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб врахування виключно календарної вислуги років.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не врахування в розрахунок при призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до п.а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ загальної вислуги років (27 років) та не врахуванні та виплаті пенсії в розмірі 70% від суми грошового забезпечення та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) призначеної пенсії за вислугою років, відповідно до п.а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ, виходячи з загальної вислуги років (27 років) в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не врахування ОСОБА_1 в розрахунок при призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до п.а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ загальної вислуги років (27 років) та не врахуванні та виплаті пенсії в розмірі 70% від суми грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) призначеної пенсії за вислугою років, відповідно до п.а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ, виходячи з загальної вислуги років (27 років) в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Ю.Ю. Сорока