Справа № 484/2820/22
Суддя: Мельничук О. В.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/2820/22
Провадження №2-а/484/63/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.В.,

за участю секретаря судового засідання Голубкової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справам про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 01.09.2022 надійшов позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивачка просить:

-визнати протиправною та скасувати постанову серії АА №00000488 від 09.08.2022 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51000 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити;

-визнати протиправною та скасувати постанову серії АА №00000490 від 09.08.2022 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51000 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити;

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1984,80 грн.

Позов мотивований тим, що 09.08.2022 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, ОСОБА_2 відносно позивачки ОСОБА_1 було винесено постанову АА №00000488, якою притягнуто останню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 51000 грн. Крім того, 09.08.2022 заступником директора-начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, ОСОБА_3 відносно позивачки ОСОБА_1 було винесено постанову АА №00000490, якою притягнуто останню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 51000 грн. З вказаними постановами позивачка не погоджується, так як вважає їх безпідставними, незаконними та такими, що підлягають скасуванню. В обґрунтування своїх заперечень позивачка зазначила, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 вона є власницею вантажного автомобіля марки DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 . На підставі договору оренди №21/4/3 від 01.04.2021 вказаний вантажний автомобіль зі спеціалізованим напівпричепом перебуває у тимчасовому володінні та користуванні ТОВ «САМЕР-ОПТ», що підтверджується актом приймання-передачі орендованого транспортного засобу від 11.08.2021, товарно-транспортною накладною від 09.06.2022 №3, видатковою накладною № 3 від 10.06.2022. Тому, позивачка зазначає, що вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення. Посилалась також на порушення ст.61 Конституції України, стверджуючи що її притягнуто до адміністративної відповідальності двічі за одне й те саме триваюче правопорушення. Просила постанови АА00000488 та АА00000490 від 09.08.2022 скасувати.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.09.2022 відкрито провадження в адміністративній справі; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

09.09.2022 від відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі представника Мельничук І.В., через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов, у якому просить у задоволенні позову відмовити з огляду на його безпідставність.

Позивачка у судове засідання не з`явилася. Надіслала через канцелярію суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Раніше до суду надав відзив із запереченнями на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що згідно постанови головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, ОСОБА_2 , серії АА №00000488 від 09.08.2022 (а.с.8), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто як власника транспортного засобу DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї штраф у розмірі 51 000 грн. У цій постанові зазначено, що позивачем недотримано вимоги пункту 22.5 ПДР України, а саме перевищено масу транспортного засобу на 30,5 % (12.221 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 20.3 % (2.346 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 15.3% (3.673 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м.

Крім цього, згідно постанови заступника директора-начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, ОСОБА_3 , серії АА №00000490 від 09.08.2022 (а.с.11) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто як власника транспортного засобу DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї штраф у розмірі 51 000 грн. У цій постанові також зазначено, що позивачем недотримано вимоги пункту 22.5 ПДР України, а саме перевищено масу транспортного засобу на 30,6 % (12.242 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 20.6 % (2.376 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 18.7% (4.507 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

У відповідності до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

У свою чергу, стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною другою ст. 132-1 КУпАП закріплено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

З матеріалів справи вбачається, що відносно позивача інспекторами відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі у зв`язку з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

З огляду на вказане, враховуючи, що транспортний засіб DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності саме позивачці, відтак вказана особа є належною особою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Проте, не погоджуючись з вищевказаними постановами АА00000488 та АА00000490 від 09.08.2022, позивачка зазначає, що вона не є належним суб`єктом цих адміністративних правопорушень, так як автомобіль DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходиться у тимчасовому володінні та користуванні ТОВ «САМЕР-ОПТ», а тому, на її думку, саме це товариство і має відповідати за вказані адміністративні правопорушення.

На підтвердження цього позивачка надала суду Договір оренди транспортного засобу № 21/4/3 від 01.04.2021 (а.с.18-19) та Акт прийомупередачі майна від 11.08.2021 як додаток до Договору № 21/4/3 від 01.04.2021 (а.с.20).

Як вбачається з вищеказаного Договору оренди транспортного засобу (далі Договір), а саме п.п.4.1-4.3, строк оренди становить 1 календарний рік з моменту укладення договору. Якщо Орендодавець у строк до закінчення строку оренди не заявить про намір припинити цей Договір, то строк оренди автомобіля продовжується на 1 календарний рік.

Договір укладено 01.04.2021. Тобто строк оренди мав би закінчитися 31.03.2022. Проте, з оскаржуваних постанов видно, що адміністративні правопорушення вчинені 09.08.2022, тобто поза межами строку оренди, визначеному Договором.

Крім того, посилання позивачки на те, що станом на 09.08.2022 користувачем транспортного засобу DAF модель ТЕ 96 NTA238, державний номерний знак НОМЕР_2 , є ТОВ «САМЕР-ОПТ», суд відхиляє, оскільки на час вчинення адміністративного правопорушення та винесення постанов про адміністративне правопорушення інформація в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів про належного користувача внесена не була.

Разом з тим, позивачка мала можливість запропонувати відповідним працівникам ТОВ «САМЕР-ОПТ» звернутися до відповідача із відповідними документами для звільнення її від адміністративної відповідальності.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

У силу вимог до п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Згідно п. 8 Порядку №1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163.

Відповідно до п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163 «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки» засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

У відповідності до п. 12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Щодо тверджень позивачки про порушення відносно неї вимог ст. 61 Конституції України, а саме про те, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З оскаржуваних постанов вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст. 132-1 КУпАП відбулися у різних проміжках часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Як вбачається з правових наслідків, викладених у п.17,18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17, КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у праві №804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

Отже, як вбачається з оскаржуваних постанов, місця вчинення адміністративних правопорушень були різними: 247+432 км автодороги М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський (через м. Вінницю) (згідно постанови АА00000490 від 09.08.2022) та 440-527 км автодороги М-30 (Вінницька обл.) (згідно постанови АА00000488 від 09.08.2022).

Тобто, транспортний засіб після першої його перевірки та встановлення перевищення його нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР України, продовжив рух далі, при цьому не усунув порушення, хоча міг це зробити.

Таким чином, суд не розцінює такі адміністративні правопорушення як триваючі.

За таких обставин, зазначені доводи позивачки не можуть бути підставою для визнання протиправною та скасування постанови №АА00000490 від 09.08.2022.

Оскаржувані постанови про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідають усім вищенаведеним критеріям та містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та п.17 Порядку №1174, а отже зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що оскаржувані у цій справі постанови повністю відповідають вимогам, визначеним ст. 283 КУпАП.

Відповідачем відповідно до частини другої ст. 77 КАС України доведено правомірність оскаржуваних у цій справі постанов.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, тому оскаржувані постанови слід залишити без змін, а позов - без задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати покладаються на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 272, 276, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справам про адміністративне правопорушення АА №00000488 від 09.08.2022 та АА №00000490 від 09.08.2022 - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.Мельничук