Справа № 200/2172/22
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 року Справа№200/2172/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 67188623 від 11.11.2021, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 67188623 від 11.11.2021, а також зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що державним виконавцем протиправно закінчено виконавче провадження № 67188623, яке було відкрито на підставі виконавчого листа по справі № 200/2329/21-а. Позивач зазначає, що державний виконавець не пересвідчився у факті повного виконання рішення суду по справі № 200/2329/21-а, а тому передчасно закінчив виконавче провадження. З огляду на вищевказане, позивач просить суд:

- визнати незаконними дії та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 67188623 від 11.11.2021 по виконанню виконавчого листа по справі № 200/2329/21-а, винесену Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ Балданюком М.Ю.;

- зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ Балданюка М.Ю. відновити виконавче провадження № 67188623 по виконанню виконавчого листа по справі № 200/2329/21-а від 11.11.2021 та провести всі необхідні виконавчі дії, направлені на подання на розгляд розпорядникові бюджетних коштів Міністерству внутрішніх справ України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та заяву з документами ОСОБА_1 , подану для призначення одноразової грошової допомоги згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 850.

В установлений законом строк відповідачем відзив на адміністративний позов не поданий. Згідно з приписами статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. Частиною другою вказаної статті КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою від 09.02.2022 Донецький окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 .

21 лютого 2022 року суд виніс ухвалу, якою прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 67188623 від 11.11.2021, а також зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/2172/22. Призначив судове засідання на 02.03.2022 о 14 год. 00 хв. в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 1. Витребував у відповідача копію матеріалів виконавчого провадження № 67188623.

У зв`язку з введенням воєнного стану на території України 24 лютого 2022 року, суд був позбавлений можливості провести судове засідання.

Оскільки наразі відновлено можливість проведення судових засідань, суд призначив розгляд справи на 10-30 год. 19.10.2022.

Ухвалою від 19.10.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання представника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відкладення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 67188623 від 11.11.2021, а також зобов`язання вчинити певні дії.

На судове засідання, сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не з`явились.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2021 по справі № 200/2329/21-а відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління МВС України в Донецькій області, Ліквідаційної комісії Головного Управління МВС України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Проте, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2021 у справі № 200/2329/21-а - скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління МВС України в Донецькій області щодо не підготовки та не направлення документів ОСОБА_1 для призначення та виплати одноразової грошової допомоги до розпорядника бюджетних коштів Міністерства внутрішніх справ України. Зобов`язано Головне управління МВС України в Донецькій області в 15-денний строк подати на розгляд розпорядникові бюджетних коштів Міністерству внутрішніх справ України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та заяву з документами ОСОБА_1 , подану для призначення одноразової грошової допомоги згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 850. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

11.10.2021 Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління МВС України в Донецькій області в 15-денний строк подати на розгляд розпорядникові бюджетних коштів Міністерству внутрішніх справ України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та заяву з документами ОСОБА_1 подану для призначення одноразової грошової допомоги згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 850.

З метою забезпечення виконання постанови суду у справі № 200/2329/21-а від 06.09.2021 позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 67188623.

З метою виконання постанови суду від 06.09.2021 Головним управлінням МВС України в Донецькій області надіслано до МВС України висновок, заяву та наявні у нього матеріали, що підтверджується супровідним листом № 133лк від 18.10.2021 року (а.с.8).

Надходження до Міністерства внутрішніх справи висновку разом із документами підтверджується листом Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України, який був надісланий на адресу позивача (а.с.14).

Листом від 01.11.2021 № 140лк Головне управління МВС України в Донецькій області повідомило відповідача про повне виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021 по справі № 200/2329/21-а (а.с.9-10).

У зв`язку із зазначеним головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Балдинюком Максимом Юрійовичем 11.11.2021 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 67188623. Підставою для цього стало фактичне виконання судового рішення у повному обсязі (а.с.11). Оригінал виконавчого документу повернутий до суду та наразі зберігається у матеріалах справи.

Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців, що передбачено ч. 1 ст. 2 Закону № 1404.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 установлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 18 Закону № 1404 на виконавця покладений обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, регламентований ст. 63 Закону № 1404.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд зазначає, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021 зобов`язано Головне управління МВС України в Донецькій області в 15-денний строк подати на розгляд розпорядникові бюджетних коштів Міністерству внутрішніх справ України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та заяву з документами ОСОБА_1 , подану для призначення одноразової грошової допомоги згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 850.

Судом встановлено, що Головне управління МВС України в Донецькій області надіслало до МВС України висновок, заяву та наявні у нього матеріали, що підтверджується супровідним листом № 133лк від 18.10.2021.

Тобто, на переконання суду, Головне управління МВС України в Донецькій області в повному обсязі виконало рішення суду. Отже, у державного виконавця були наявні підстави для закінчення виконавчого провадження, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження № 67188623 від 11.11.2021 є правомірною та не підлягає скасуванню. Отже вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ Балданюка М.Ю. відновити виконавче провадження № 67188623 та провести всі необхідні виконавчі дії, направлені на подання на розгляд розпорядникові бюджетних коштів Міністерству внутрішніх справ України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та заяву з документами ОСОБА_1 подану для призначення одноразової грошової допомоги згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 850. Суд зазначає, що вона також не підлягає задоволенню, адже є похідною від визнання протиправною постанови про закінчення виконавчого провадження.

Оскільки, на думку суду, відповідачем правомірно закрито виконавче провадження, у державного виконавця відсутня можливість вчиняти будь-які виконавчі дії.

В свою чергу, суд наголошує, що у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021 суд не зобов`язував ані Головне управління МВС України в Донецькій області, ані МВС України прийняти рішення на користь позивача.

Дійсно, листом № 52952/15-2021 від 20.11.2021 Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повернув висновок та додані до нього матеріали до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області на доопрацювання. З його змісту вбачається, що відмова у прийнятті документів та їх повернення обумовлені не тільки відсутністю певних документів, а й їх змістом, відсутністю оригіналів деяких документів, порушенням правил засвідчення копій документів - тобто обставинами, які не залежать від ГУ МВС України в Донецькій області.

На переконання суду, у разі незгоди з діями Міністерства внутрішніх справ України позивач вправі оскаржити їх у встановленому порядку до суду. Доводи щодо повноти поданого пакету документів та відповідності змісту наданих позивачем документів вимогам Порядку № 850 позивач має право навести у позові, зверненому до МВС України.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Водночас суд враховує положення Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а, крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрати не здійснюється у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, а також у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32) про визнання дій незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 67188623 від 11.11.2021, а також зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено та підписано 19.10.2022.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб