Справа № 320/3628/20
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року № 320/3628/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі Головне управління ДФС у Київській області) в якому позивач просить:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 08.01.2020 № про зобов`язання ОСОБА_2 сплатити штраф у сумі 8157,90 грн за прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання на строк понад 30 днів;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 08.01.2020 № про зобов`язання ОСОБА_2 сплатити штраф у сумі 186,61 грн за прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання на строк понад 20 днів;

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Київській області щодо нарахування штрафу ОСОБА_2 за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій є протиправним, оскільки ним не було порушено строків сплати єдиного податку. Також позивач наголошує на невідповідності даних інтегрованої картки платника податків дійсним обставинам подання декларацій платником.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 вказану позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головним управлінням ДПС у Київській області, подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач стверджує про необґрунтованість позовних вимог, оскільки за результатами проведення камеральної перевірки з питань своєчасності сплати єдиного податку фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 встановлено порушення граничного терміну сплати єдиного податку шляхом внесення авансових внесків у зв`язку із чим застосовано штрафні санкції у відповідності до статті 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Також відповідачем подано клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, а саме витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг з наказу та копія інтегрованої картки платника.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 16.11.2000, номер запису 0004063, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є платником податку 3 групи зі ставкою 5 %.

Головним управлінням ДПС у Київській області на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПУ України проведено перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати єдиного податку з фізичних осіб, за результатами якої складено акт перевірки від 18.11.2019 № 003307/10-36-51-06/ НОМЕР_1 .

Вказаним актом встановлено факт сплати єдиного податку з фізичних осіб з порушенням граничних термінів сплати, чим порушено порядок сплати єдиного податку відповідно до пункту 295.3 статті 295 ПК України.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 08.01.2020 № , яким до позивача за порушення строку сплати єдиного податку з фізичних осіб, на підставі статті 126 ПК України застосовано штрафні санкції у вигляді 20 % від суми 40789,50 грн на загальну суму 8157,90 грн.

Також податковим повідомленням-рішенням від 08.01.2020 № , яким до позивача за порушення строку сплати єдиного податку з фізичних осіб, на підставі статті 126 ПК України застосовано штрафні санкції у вигляді 10 % від суми 1866,10 грн на загальну суму 186,61 грн.

За наслідками адміністративного оскарження рішенням Державної податкової служби від 06.04.2020 № 12360/6/99-00-080504-06 податкові повідомлення-рішення від 08.01.2020 № та № залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Частиною першою статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 296.3 статті 296 ПК України передбачено, що платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Відповідно до пункту 295.3 статті 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Згідно із пунктом 300.1 статті 300 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

З розрахунку штрафних санкцій до акта перевірки вбачається, що стверджуючи про порушення позивачем строків, встановлених пунктом 295.3 статті 295 ПК України, контролюючий орган зазначає, що позивачем несвоєчасно сплачено єдиний податок за наступними деклараціями: № 7192 сума боргу 2394,60 грн кількість днів затримки - 526, сума боргу 7568,00 грн кількість днів затримки - 212, сума боргу 500,00 грн кількість днів затримки - 451, сума боргу 2140,90 грн кількість днів затримки - 169; № сума боргу 9752,68 грн, кількість днів затримки - 113; № сума боргу 2216,65 грн кількість днів затримки - 113, сума боргу 6191,25 кількість днів затримки - 106; № 25959 сума боргу 2448,80 грн, кількість днів затримки - 82, сума боргу 1683,15 грн кількість днів затримки - 82; № 7192 сума боргу 274,30 грн кількість днів затримки - 50; № сума боргу 5619,15 грн, кількість днів затримки - 48; № 7192 сума боргу 1866,10 грн кількість днів затримки - 25.

Відповідно до наявного у матеріалах справи витягу з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за кодом класифікації доходів бюджету 18050400 (Єдиний податок з фізичних осіб) 15.06.2017 відображено подання позивачем податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи підприємця № від 15.06.2017, якою платником податків самостійно визначено суму єдиного податку у розмірі 80287,95 грн та № від 15.06.2017, якою платником податків самостійно визначено суму єдиного податку у розмірі 9752,68 грн. З урахуванням наявності станом на 15.06.2017 переплати в сумі 71880,07 грн, за наслідком зарахування переплати у рахунок погашення зобов`язань по вказаним деклараціям утворилась заборгованість у розмірі 18160,56 грн. У подальшому кошти, які надходили від позивача на сплату грошових зобов`язань спрямовувалися на погашення податкового боргу.

Також позивачем подано податкові декларації № від 09.08.2017, якою платником податків самостійно визначено суму єдиного податку у розмірі 5619,15 грн та № 25959 від 09.11.2017, якою платником податків самостійно визначено суму єдиного податку у розмірі 6191,44 грн.

На 01.01.2018 податковий борг позивача складав 4131,92 та був погашений 09.02.2018.

У 2018 позивачем подано декларації № 7192 від 08.02.2018, якою платником податків самостійно визначено суму єдиного податку у розмірі 27293,72 грн (з урахуванням наявної переплати 5068,64 грн, борг на кінець лютого 2018 - 22225,08 грн), № 12974 від 10.05.2018, якою платником податків самостійно визначено суму єдиного податку у розмірі 3823,50 грн (разом із недоїмкою сума боргу на кінець травня 2018 - 23908,21 грн), № 19939 від 20.09.2018, якою платником податків самостійно визначено суму єдиного податку у розмірі 2140,90 грн (разом із недоїмкою сума боргу на кінець вересня 2018 - 16340,23 грн).

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України при наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Податкового кодексу України або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Позивач стверджує, що всі суми щодо яких податковим органом встановлено порушення термінів сплати, були ним сплачені завчасно, а дані відображені в інтегрованій картці платника (позивача), не відповідають дійсності.

Також позивач наголошує, що за 3-й та 4-й квартали у нього не виникало податкових зобов`язань, а сума 80287,95 грн відображена у деклараціях за 1-й та 2-й квартали 2016.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13.11.2018 по справі № 805/528/17-а (адміністративне провадження № К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно з принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні та позивачем не надані допустимі докази сплати сум єдиного податку, визначених ним самостійно у податкових деклараціях, у строк, встановлений ПК України, а доводи позовної заяви грунтуються лише на поясненнях позивача.

Також позивачем не надано доказів на спростування інформації, наявної у інтегрованій картці платника податків, щодо подання декларації за 2016. Зокрема, позивач стверджує, що у 2016 ним подано 4 квартальні декларації: до 09.04.2016 за 1-й квартал на суму 63619,90 грн; до 09.08.2016 за 2-й квартал на суму 16668,05 грн; до 09.11.2016 за 3-й квартал на суму 0,00 гн та до 09.02.2017 за 4-й квартал на суму 0,00 грн. Проте у матеріалах справи копії цих декларацій відсутні.

Частиною другої статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що у даному випадку позивач не спростував факт недотримання строків сплати єдиного податку, визначеного пунктом 295.3 статті 295 ПК України,

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 08.01.2020 № та № відповідають вимогам чинного законодавства, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для їх скасування, у зв`язку із чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 73- 78, 90, 143, 242 - 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.