Справа № 500/6551/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6551/21

20 жовтня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВВА" до відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хомик Юлії Миронівни про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВА" (далі ТОВ "ВВА") звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хомик Юлії Миронівни, в якій просить:

визнати дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №67011748 від 05.10.2021 протиправними;

скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67011748 від 05.10.2021, винесену головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хомик Ю.М.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.10.2021 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південного-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67011748 з примусового виконання постанови про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів" від 07.09.2021 № 021, яка винесена Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області. Позивач у визначений законодавством спосіб оскаржив до суду вказаний виконавчий документ. Відтак, такий виконавчий документ не набрав законної сили, а відповідачем безпідставно не враховано даної обставини.

За таких підстав, вважає оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 08.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено у справі судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, 19.10.2022 відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подано до суду відзив. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що станом на 05.10.2021 на момент винесення оскаржуваної постанови державному виконавцю, не було відомо, що виконавчий документ оскаржується в суді. Постанова №021 від 07.09.2021, видана Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області, про стягнення з ТОВ "ВВА" в користь Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області штраф кошти в сумі 659520,00 грн., відповідає усім вимогам ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", тому державним виконавцем 05.10.2021 прийнято її до виконання та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67011748. Відтак оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з дотриманням норм і у відповідності до норм Закону України "Про виконавче провадження". Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 26.10.2021 зупинено провадження до набрання законної сили рішення у справі №500/5982/21 за позовом ТОВ "ВВА" до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови від 07.09.2021 №021.

Ухвалою суду від 24.08.2022 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

Сторонами 20.10.2022 подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою суду від 20.10.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), ухвалено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 07.09.2021 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області винесено постанову про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів" № 021, якою на ТОВ "ВВА" накладено штраф у розмірі 659520,00 грн.

04.10.2021 на адресу відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) надійшов супровідний лист (заява) №08.3/837-21 від 29.09.2021 про примусове виконання постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів" від 07.09.2021 №021.

05.10.2021 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південного - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67011748 з виконання виконавчого документа постанови про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів" від 07.09.2021 № 021, яка винесена Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області.

Не погоджуючись з постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ ).

У відповідності до ст.1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII).

Зі змісту постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 07.09.2021 №021, що такою постановою застосовано стягнення, передбачене ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за: виготовлення або реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, - у розмірі трьохсот відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі невиконання в добровільному порядку суб`єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, визначених у статті 26 цього Закону рішень (постанов) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та його посадових осіб про накладення стягнення примусове виконання таких рішень (постанов) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ч. 3 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів").

Згідно з п.13 ч.1 ст.26 Закону України "Про захист прав споживачів" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право: накладати на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

В той же час, відповідно до п.2 Порядку накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 за № 1177 (далі Порядок № 1177) на суб`єктів господарювання накладається стягнення у вигляді штрафу відповідно до статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Суб`єкт господарювання перераховує суму штрафу до державного бюджету у 15-денний термін після отримання постанови, про що протягом трьох днів письмово повідомляє Держпродспоживслужбу або її територіальний орган, який наклав штраф, із зазначенням номера і дати платіжного доручення. У разі оскарження постанови штраф повинен бути сплачений не пізніш як через 15 днів після повідомлення про залишення скарги без задоволення (п.6 Порядку № 1177).

Згідно з п.7 Порядку № 1177 постанова про накладення штрафу обов`язкова для виконання суб`єктом господарювання. У разі невиконання зазначеної постанови сума штрафу стягується в установленому законодавством порядку. Не підлягає виконанню постанова про накладення штрафу, якщо її не було звернуто до виконання протягом одного року з дня прийняття.

При цьому, ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч.2 ст.12 Закону №1404-VIII).

Системний аналіз наведених законодавчих норм свідчить про те, що постанова про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів", є виконавчим документом, який може бути пред`явлений до примусового виконання шляхом подання відповідної заяви стягувачем протягом трьох місяців, які обчислюються з дня набрання такою вимогою законної сили.

З матеріалів справи видно, що постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 07.09.2021 №021 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів" набрала чинності 07.09.2021 (а.с.46), отже, строк пред`явлення її до виконання становить 07.11.2021.

При цьому, звернення її з відміткою про набрання чинності до примусового виконання відбулось на підставі заяви Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області №08.3/837-21 від 29.09.2021 (а.с.47), яка відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) була отримана та зареєстрована 04.10.2021 і на наступний робочий день 05.10.2021, у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67011748 (а.с.48).

Суд зазначає, що постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 07.09.2021 №021 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів", була предметом оскарження. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.12.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2022, у справі №500/5982/21 в задоволенні позовних вимог ТОВ "ВВА" до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови від 07.09.2021 №021 відмовлено повністю.

Разом з тим, оскарження в судовому порядку постанови про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів" з відміткою про набрання чинності, не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII, у відповідності до якого виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Суд відзначає, що відповідач першочергово в своїй діяльності керується нормами Закону №1404-VIII, який регламентує його діяльність, і не наділений повноваженнями самостійно визначати дату набрання чинності виконавчим документом, чи надавати оцінку діям посадових осіб (органу), які звернули до виконання цей виконавчий документ і зазначили дату набрання ним чинності.

Жодних інших обставин, які б свідчили про протиправність дій державного виконавця при відкриття виконавчого провадження ВП №67011748 з примусового виконання постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 07.09.2021 №021 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів", яка набрала чинності та відповідає вимогам до виконавчого документа, регламентованих ст.4 Закону №1404-VIII загалом, позивачем не зазначено, а судом не встановлено.

За сукупністю встановлених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2021 ВП №67011748 винесена державним виконавцем в порядку та у спосіб, передбачені чинним законодавством, з дотриманням принципів обґрунтованості та законності у відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання її протиправною та скасування, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваного рішення, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "ВВА" до відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хомик Юлії Миронівни про визнання дій протиправними та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВА" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Б.Хмельницького, 23, м.Тернопіль, 46001, );

відповідач:

- Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (місцезнаходження/місце проживання: вул.Кн.Острозького, 14, м.Тернопіль, 46025, );

- Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хомик Юлії Миронівни (місцезнаходження/місце проживання: Кн.Острозького, 14, м.Тернопіль, 46008, );

Головуючий суддя Мандзій О.П.