Справа № 200/14690/21
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року Справа№200/14690/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Шинкарьової І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області про визнання рішенням протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась з позовом до ГУ Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі відповідач) в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення від 07.09.2021 № 88 про відмову в призначенні пенсії, та зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу згідно до п. 3 ч. 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення, 01.09.2021 та зарахувати страхового стажу періоду роботи позивача в шахтоуправлінні Ясинівське» з 17.08.1989 по 11.03.1993.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що не погоджується з прийнятим відповідачем рішенням, оскільки вважає що має право на пенсію на підставі на підставі до п. 3 ст.115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як мати особи з інвалідністю з дитинства, яка виховали її до шестирічного віку.

Позивач зазначає, що на час звернення за призначенням пенсії позивач досягла 51 річного віку та має 25 років 4 місяці 12 днів страхового стажу, за необхідних 15 років, вказані обставини не заперечуються відповідачем. Також, позивач має дитину з інвалідністю з дитинства та виховувала її до шестирічного віку. На підтвердження вказаної обставини позивач надала висновок ЛКК №32/3 від 25.08.2021 в якому зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно наказу МОЗ від 08.11.01 №454/471/516 мав право на отримання допомоги на дитину-інваліда до 6-го віку, діагноз вроджена вада серця стан після пластики дефекта міжпередсердної перетинки (2006 р). Помірна недостатність ТК З ст. СН О -1 ст. З протоколу засідання ВКК від 15.09.2005 вбачається, що син позивачки є інвалідом дитинства.

Зазначає що відповідач, не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача в шахтоуправлінні Ясиновське» з 17.08.1989 по 11.03.1993, зазначає, що трудова книжка позивачки містить записи про спірний період роботи в Шахтоуправлінні «Ясинівське» виробничого об`єднання «Совєтськвугілля».

Вважає, що рішення відповідача яким їй було відмовлено у призначенні пенсії є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а відповідача слід зобов`язати призначити пенсію, з зарахуванням спірного періоду роботи.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 17.08.1989 по 11.03.1993 через порушення вимог Інструкції від 29.07.1993 № 58 (печатка підприємства, якою завірено запис звільнення, не читається). Позивачу рекомендовано для зарахування періоду роботи надати уточнюючу довідку відповідно до вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637. Також надані позивачем документи на відповідають вимогам п.2.18 Порядку № 22-1

Посилаючись на наведені обставини вважає, що відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу зазначеного періоду роботи позивача, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, у зв`язку із чим, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.01.2022 розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Призначити підготовче засідання на 09.02.2022. 09.02.2022 підготовче засідання відкладено на 24.02.2022.

Відповідно до наказу Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України, запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

24.02.2022 підготовче судове засідання у справі не відбулось, у зв`язку з введення воєнного стану, постійними обстрілами території України та введення активних бойових дій на території Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, частково змінено ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, та Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Ухвалою суду від 30.06.2022 відкладено розгляд справи.

Ухвалою суду від 09.09.2022 призначено підготовче судове засідання для розгляду справи на 18.10.2022.

Ухвалою суду від 18.10.2022 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті здійснювався в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , від 01.03.2000, адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

01.09.2021 Позивач звернулась с заявою про призначення пенсії.

Рішенням відповідача від 07.09.2021 №88 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідач вказує, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 17.08.1989. по 11.03.1993, оскільки не читається печатка. Для зарахування даного періоду необхідно надати уточнюючу довідку з місця роботи, видану на підставі первинних документів. Відповідно до п. 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій згідно відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1 від 25.11.2005 визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її Дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Позивачем додано до матеріалів справи трудову книжку НОМЕР_3 з якої вбачається, що позивач у спірний період роботи працювала в Шахтоуправлінні «Ясинівське» виробничого об`єднання «Совєтськвугілля»: з 17.08.1989 позивач прийнята штукатуром 4 розряду, 29.11.1989 переведена учнем моториста вентиляційної установки, 11.12.1990 переведена мотористом вентиляційної установки 2 розряду, 11.03.1993 звільнена з підприємства.

Позивачем надано висновок ЛКК №32/3 від 25.08.2021 в якому зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно наказу МОЗ від 08.11.01 №454/471/516 мав право на отримання допомоги на дитину-інваліда до 6-го віку, діагноз вроджена вада серця стан після пластики дефекта міжпередсердної перетинки (2006 р). Помірна недостатність ТК 3 ст. СН О -1 ст.

З протоколу засідання ВКК від 15.09.2005 №15/ІХ-2005 вбачається, що в розділі статус син позивачки вказано як інвалід дитинства.

Не погодившись із рішенням відповідача яким відмовлено у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09.07.2003 №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Ст.62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці, при цьому за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання підтвердження трудового стажу може здійснюватися органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Суд зазначає, що у трудовій книжці відсутні закреслення, або неточні чи неправильні записи.

Крім того, відповідач не зазначив у спірному рішенні підстав не врахування відомостей, зазначених у трудовій книжці, їх неповноту чи недостовірність.

Отже, не чітка печатка в трудовій книжці за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у працівника відповідного стажу роботи.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджено, що позивач працювала в Шахтоуправлінні «Ясинівське» виробничого об`єднання «Совєтськвугілля»: з 17.08.1989 позивач прийнята штукатуром 4 розряду, 29.11.1989 переведена учнем моториста вентиляційної установки, 11.12.1990 переведена мотористом вентиляційної установки 2 розряду, 11.03.1993 звільнена з підприємства.

Таким чином, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії підтверджується насамперед відповідними записами у його трудовій книжці.

Враховуючи викладене, період роботи з 17.08.1989 по 11.03.1993 повинно бути зараховано до страхового стажу позивача.

Також суд вказує, що згідно із ст.1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Відповідно до п.п.5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю (при призначенні пенсії згідно з абз.1п.3 ч.1 ст. 115 Закону).

При призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть (пункт 2.17 Порядку № 22-1).

Згідно із пунктом 2.18 Порядку № 22-1 визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Отже, право на призначення дострокової пенсії у матерів дитини інваліда або інваліда з дитинства виникає у разі наявності таких умов: виховання дитини інваліда або інваліда з дитинства до шестирічного віку; досягнення 50-річного віку жінкою, яка виховувала дитину інваліда або інваліда з дитинства; наявність страхового стажу роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дитиною (дітьми).

При цьому, до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

Як слідує з матеріалів справи, позивачці відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, відповідно до Закону № 1058-IV з тих підстав, що позивачка не надала виписку з акта огляду МСЕК про визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія висновку лікарсько-консультативної комісії від 25.08.2021 №32/3 №1904/19, виданий позивачу в тому, що її дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно наказу МОЗ від 08.11.01 №454/471/516 мав право на отримання допомоги на дитину-інваліда до 6-го віку, діагноз вроджена вада серця стан після пластики дефекта міжпередсердної перетинки (2006 р)., тобто дитина могла бути визнана інвалідом з дитинства до 6-річного віку згідно медичних показань. З протоколу засідання ВКК від 15.09.2005 №15/ІХ-2005 вбачається, що в розділі статус син позивачки вказано як інвалід дитинства.

Відповідно до п.10 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМ України від 12.08.1993 року № 657 (Порядок № 657), час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі: акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи.

Наведене дає підстави для висновку про необґрунтованість посилань відповідача як на підставу для відмови ненадання позивачкою виписки з акта огляду МСЕК про визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом.

Отже, право на призначення дострокової пенсії у матерів дитини інваліда або інваліда з дитинства виникає у разі наявності таких умов: виховання дитини інваліда або інваліда з дитинства до шестирічного віку; досягнення 50-річного віку жінкою, яка виховувала дитину інваліда або інваліда з дитинства; наявність страхового стажу роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дитиною (дітьми).

Судом встановлено, що позивачка, досягла 50-ти річного віку, має загальний страховий стаж роботи 25 років 04 місяць 12 днів, є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підтвердження факту визнання ОСОБА_2 , особою з інвалідністю з дитинства позивачкою надано документи:

- висновок ЛКК №32/3 від 25.08.2021 року в якому зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно наказу МОЗ від 08.11.01 №454/471/516 мав право на отримання допомоги на дитину-інваліда до 6-го віку, діагноз вроджена вада серця стан після пластики дефекта міжпередсердної перетинки (2006 р). Помірна недостатність ТК 3 ст. СН О -1 ст.;

- з протоколу засідання ВКК від 15.09.2005 року вбачається, що син позивачки є інвалідом дитинства.

Отже, позивачка є матір`ю особи з інвалідністю з дитинства, виховувала дитину до шестирічного віку, досягла 50 років та має не менше 15 років страхового стажу, що є підставою для призначення їй дострокової пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства відповідно до п. 3 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV.

За таких підстав, оскаржуване рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позов у відповідній частині - задоволенню.

Оскільки процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, враховуючи, що позивач на момент звернення із заявою від 01.09.2021, мала страховий стаж роботи 25 років 04 місяць 12 днів , що не ставиться під сумнів відповідачем, та є матір`ю - особи з інвалідністю з дитинства, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для призначення позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, як матері інваліда з дитинства. Враховуючи положення ст.45 Закону №1058-IV пенсію слід призначити з дня звернення 01.09.2021.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачкою був сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 26.10.2021, який підлягає стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б.26 Код ) про визнання рішенням протиправним, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 07.09.2021 № 88 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 позивача в шахтоуправлінні Ясинівське» з 17.08.1989 по 11.03.1993.

Зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області призначити пенсію позивачу згідно до п. 3 ч. 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення 01.09.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Дніпропетровській області.

Повний текст рішення складено та підписано 21.10.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Шинкарьова