Справа № 366/1376/22
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2022-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/1376/22
Провадження № 2-а/366/10/22
РІШЕННЯ

іменем України

07 жовтня 2022 року смт Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач, в особі свого представника, адвоката, ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до відповідача про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванківської селищної ради про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначила, що 11.08.2022 року постановою № 57 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванківської селищної ради її було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено стягнення у розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до зазначеної постанови, 04.08.2022 близько 17 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 , продавець магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 , яка працює у ФОП ОСОБА_3 порушила ст. 15-3 ЗУ від 19.12.1995 року № 481, продавши 1 літр пива розливного марки «Чернігівське» 4,8 % неповнолітнім особам ОСОБА_4 , 2005 р.н., та ОСОБА_5 , 2005 р.н., чим порушила ч.2 ст. 156 КУпАП.

Дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню судом, оскільки, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, вона не перебувала в трудових відносинах із суб`єктом господарювання, тобто не була продавцем чи фізичною особою-підприємцем. Зазначає, що суб`єктом господарювання, який здійснює торгівлю в АДРЕСА_2 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), є ФОП ОСОБА_3 .

Таким чином, позивач не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП, оскільки вона не є ані продавцем у даному магазині, ані ФОПом, тобто не є суб`єктом адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП.

Також вважає, що постанова адміністративної комісії не відповідає нормам ст. ст. 245, 251, 268, 280 КУпАП, оскільки не досліджені докази та не надано їм належну оцінку, а саме: не з`ясовано чи є позивач продавцем у ФОП ОСОБА_3 , чи зареєстрована вона ФОПом, чи були свідки, чи викликалися вони на засідання комісії, чи наявний чек продажу алкоголю, чи наявні фото- чи відеофіксація правопорушення. Зазначає, що фактично єдиним доказом, на підставі якого адміністративна комісія дійшла висновку про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, є протокол серії ВАВ № 472270 від 05.08.2022 року.

Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову № 57 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванківської селищної ради від 11.08.2022 року про визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Рух справи

Позов надійшов до суду 05.09.2022 року.

Ухвалою суду від 08.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, перше судове засідання призначено на 07.10.2022 року без повідомлення сторін.

20.09.2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позов не визнає, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає наступне.

08.08.2022 року до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванківської селищної ради надійшли матеріали адміністративної справи відносно громадянки ОСОБА_1 . 11.08.2022 року на засіданні даної адміністративної комісії, на якому була присутня й позивач, комісією, у складі 5 членів, було розглянуто матеріали зазначеної вище адміністративної справи. Постановою № 57 позивачку було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (6800 грн). Підставою для прийняття даного рішення став протокол про адміністративне правопорушення від 05.08.2022 року серії ВАВ № 472270 та наявні матеріали, оформлені старшим інспектором СЮП ВП Вишгородського РУП, капітаном поліції Хоменко Н.В.

Щодо твердження позивача, про те, що відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність, зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.08.2022 року серії ВАВ № 472270 у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», позивачем зазначено, що «дійсно, 04.08.2022, здійснила продаж пива на розлив Чернігівське світле з необережності неповнолітнім», що є підтвердженням вимог даної статті.

Стосовного того, що порушення повинно бути вчинено самим працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, а позивач на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення не перебувала в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 , то на засіданні комісії при розгляді адміністративного матеріалу позивачем було зазначено, що вона офіційно не оформлена, але допомагає торгувати в даному закладі, оскільки проживає поруч. З пояснень позивача від 05.08.2022 року вбачається, що вона «працевлаштувалась тимчасово (проходження стажування) в магазин-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » продавцем». Тому, посилання позивача на те, що вона не мала офіційних трудових стосунків з ФОП ОСОБА_3 не має суттєвого значення для вирішення даного спору, оскільки фактично дана особа була допущена до роботи за усним трудовим договором та виконувала обов`язки продавця.

Також у відзиві відповідач зазначає, що при прийнятті оспорюваної постанови адміністративною комісією було проаналізовано та досліджено наявні у матеріалах справи докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 05.08.2022 року серії ВАВ № 472270, з якого слідує, що позивач визнає свою вину у продажі пива неповнолітнім;

- пояснення позивача від 05.08.2022 року, з якого вбачається, що позивач зазначила місце роботи магазин-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », продавець дійсно здійснила продаж алкоголю неповнолітнім особам, що також підтверджується і письмовими поясненнями неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Хоча письмово вона не укладала будь-яких договорів стосовно працевлаштування, що є грубим порушенням ст. 256 КЗпП України зі сторони ФОП ОСОБА_3 ;

- про те, що саме громадянка ОСОБА_3 являється ФОПом і власником магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », адміністративній комісії було відомо, оскільки в матеріалах справи міститься виписка з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та витяг з реєстру платників єдиного податку;

- щодо свідків, які не викликались на засідання комісії, то в матеріалах адміністративної справи наявні всі свідчення свідків, тому їхня присутність не була обов`язковою;

- щодо наявності фото чи відеофіксації правопорушення, то оскільки дана подія відбулася 04.08.2022 року, а протокол про адміністративне правопорушення відносно позивачки було складено 05.08.2022 року, тому факт фото- та відеофіксації правопорушення є недоцільним і наявним бути не може;

- щодо чеку продажу алкоголю, то в матеріалах справи він відсутній, однак позивач не підтвердила наявність РРО в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідач у своєму відзиві стверджує, що адміністративною комісією було з`ясовані всі обставини даної справи, досліджено протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідків, чим дотримано вимоги статей 251, 252, 254 КУпАП.

Тому, враховуючи вищевикладене, просить врахувати відзив, залишити постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванківської селищної ради № 57 від 11.08.2022 року без змін, а позовну заяву без задоволення, а також перевірити дотримання термінів оскарження позивачем даної постанови.

Відповідно до п. 4 ст. 229 КУпАП фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Встановлені судом обставини та застосовані норми права.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

За приписами пункту 2 частини першої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад (частини перша - четверта статті 41, статті 44-3, 96-2, 103-1, 103-2, 103-3, 104, частина перша статті 106-1, статті 106-2, 127-2, 149 - 152, частини третя - п`ята статті 152-1, статті 154, 155, 155-2, 156, частини перша - четверта статті 156-1, статті 156-2, 159 - 160, стаття 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 183, 185-1, 186-5, 197, 198).

Згідно з пунктом 1 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, з-поміж інших, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Так, зокрема, об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Суб`єктом правопорушення є особа, яка вчинила правопорушення.

Судом встановлено, що 11.08.2022 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області винесено постанову № 57 про накладення адміністративного стягнення, в якій зазначено, що продавець магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04.08.2022 року біля 17 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , порушила ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 року № 481, продавши 1 літр пива розливного марки «Чернігівське» 4,8% неповнолітнім особам ОСОБА_4 , 2005 р.н. та ОСОБА_5 , 2005 р.н., чим порушила ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначеною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (а.с.6).

Частиною 2 статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом …

Таким чином, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

Відповідно до п.п. 14.1.195, п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, працівник фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

До того ж, ст. 1 Закону України «Про охорону праці» визначено, що працівник особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

З матеріалів справи вбачається, що суб`єктом господарювання, який здійснює торгівлю в АДРЕСА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », є фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , яка орендує приміщення даного магазину. Позивач же не є суб`єктом підприємницької діяльності та не оформлена продавцем в магазині, який належить ФОП ОСОБА_3 , але іноді допомагає їй, оскільки проживає поруч. У письмових поясненнях позивача від 05.08.2022 року зазначено, що вона «працевлаштувалась тимчасово (проходження стажування) в магазин-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » продавцем».

При цьому, належних доказів того, що вона є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування до матеріалів справи не долучено, а тому, виходячи із наявних у суду доказів, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, на що при винесенні оскаржуваної постанови не звернула уваги адміністративна комісія при виконавчому комітеті Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області.

За вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Крім цього, з аналізу положень цієї ж статті випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний оцінити докази, шляхом всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Аналіз наведених положень КУпАП дає підстави для висновку, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

У постанові від 26.04.2018 по справі № 338/855/17 Верховний Суд зазначив, що постанова у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Для притягнення конкретної особи до відповідальності, необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, інші спеціальні ознаки, тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками.

Тобто існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

Такі висновки узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у п. 30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 177/525/17.

Суд також бере до уваги вимоги статті 265 КУпАП, відповідно до якої речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Алкогольні напої під час виявлення у неповнолітніх підлягали вилученню посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а про таке вилучення цією ж особою мав складатися відповідний протокол або робитися запис, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте з наявних в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що проведення вилучення жодних речей, зокрема алкогольного напою, працівниками поліції не здійснювалось, немає даних про те, де на час прийняття рішення у справі знаходяться такий алкогольний напій.

Оскільки за матеріалами справи зазначений речовий доказ не вилучався у неповнолітніх у визначений спосіб, не досліджувався під час провадження у справі, відповідно слід вважати його відсутність у справі про адміністративне правопорушення, а він, у свою чергу, є предметом правопорушення. Комісією, при прийнятті оскаржуваної постанови, не надано цьому оцінку.

Суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на письмові пояснення неповнолітніх свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки вказані свідки на засіданні комісії не допитувались, а отже їх пояснення під час розгляду комісією справи про адміністративне правопорушення не перевірялись.

При цьому, суд бере до відома пояснення позивача, надані в судовому засіданні. Так, позивач повідомила, що письмові пояснення, підписані нею 05.08.2022 року, їй диктував поліцейський, вона лише поставила свій підпис. Людей, про яких йде мова в поясненні, вона не знає та особисто з ними не знайома.

Також позивач зазначила, що на адміністративній комісії селищної ради 11.08.2022 року, їй слова не надавали, пояснення не вислухали, прав та обов`язків не роз`яснили. Члени комісії між собою поговорили та прийняли рішення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені докази, враховуючи те, що усі сумніви, відповідно до положень статті 62 Конституції України, трактуються на користь позивача, суд вважає, що позивача неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП, у зв`язку з чим її позов слід задовольнити та, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАСУ, рішення суб`єкта владних повноважень слід скасувати, а справу по адміністративне правопорушення закрити.

Щодо вимоги відповідача перевірити дотримання термінів оскарження позивачем постанови № 57 від 11.08.2022 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови…

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.ч. 6, 9 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Судом встановлено, що постанова адміністративної комісії № 57 винесена 11.08.2022 року, останнім днем оскарження, відповідно, буде 21.08.2022 року, яке припадає на вихідний день, неділю. Тому, останнім днем оскарження зазначеної постанови є 22.08.2022 року.

Представником позивача позовна заява здана до поштового відділення 22.08.2022 року, що підтверджується штампом на конверті про направлення рекомендованого листа з повідомленням на адресу Іванківського районного суду Київської області.

З вищезазначеного вбачається, що строки оскарження постанови представником позивача дотримані.

Щодо судових витрат

Пунктом 5 частини 1 статті 244 КАС України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (надалі Закон № 3674-VI), стаття 5 якого встановлює пільги щодо сплати судового збору.

Згідно з частиною четвертою статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Разом з тим, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Таким чином, позивачем за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення мав би бути сплачений судовий збір.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481 гривню.

Беручи до уваги наведене нормативне регулювання й висновки Великої Палати Верховного Суду, ставка судового збору за звернення з цим позовом складає 496 грн 20 коп. (2481*0,2).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки позовні вимоги було задоволено у повному обсязі, суд присуджує стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Іванківської селищної ради на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 грн 20 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 72-79, 132, 238, 241-246, 250, 251, 255, 257-263 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), в особі представника, адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича (адреса для листування: вул. Мотрича, 23, смт. Іванків Вишгородського району Київської області, 07201) до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (адреса: вул. І. Проскури,7, смт. Іванків Вишгородського району Київської області, 07201, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 57 від 11серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області на корить держави судові витрати у розмірі 496 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень КАС України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складене 07.10.2022 року.

Суддя Н.П. Слободян