Справа № 520/21444/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 р. Справа № 520/21444/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, повний текст складено 01.12.21 по справі № 520/21444/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністра внутрішніх справ України Монастирського Дениса Анатолійовича, Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області Перліна Станіслава Ігоровича

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністра внутрішніх справ України Монастирського Дениса Анатолійовича, Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області Перліна Станіслава Ігоровича, в якій прохав суд першої інстанції:

- визнати бездіяльність Міністра внутрішніх справ України - Монастирського Д.А. та начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області - Перліна С. за його скаргою від 20 вересня 2021 року щодо призначення службового розслідування за фактами системного порушення кримінального процесуального законодавства начальником відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковником поліції - Березкою А. та начальником відділення №2 (м. Барвінкове) слідчого відділу Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області підполковником поліції Барановим С.;

- зобов`язати Міністра внутрішніх справ України -Монастирського Д.А. та начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області - Перліна С. надати відповідь за його скаргою від 20 вересня 2021 року щодо призначення службового розслідування за фактами системного порушення кримінального процесуального законодавства начальником відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області під полковником поліції - Березкою А. та начальником відділення №2 (м. Барвінкове) слідчого відділу Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області підполковником поліції

ОСОБА_2 обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідачами у даній справі за його скаргою від 20 вересня 2021 року щодо призначення службового розслідування за фактами системного порушення кримінального процесуального законодавства начальником відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковником поліції - Березкою А. та начальником відділення №2 (м. Барвінкове) слідчого відділу Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_3 було допущено бездіяльність, у зв`язку з чим звертається з позовною заявою у даній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року закрито провадження у справі №520/21444/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністра внутрішніх справ України Монастирського Дениса Анатолійовича, Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області Перліна Станіслава Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач, ОСОБА_1 , не погодившись з вищенаведеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій прохав суд апеляційної інстанції задовольнити його скаргу та скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року про закриття провадження у справі №520/21444/21 за його позовом до Міністра внутрішніх справ України Монастирського Дениса Анатолійовича, Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області Перліна Станіслава Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на вказана ухвала суду першої інстанції не є законною , а тому підлягає скасуванню. Зазначає про те, що його скарга від 20.09.2021 року подана першому відповідачу щодо призначення службового розслідування за фактами системного порушення кримінального процесуального законодавства начальником відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковником поліції - Березкою А. та начальником відділення №2 (м. Барвінкове) слідчого відділу Ізюмського РУП ТУ НП в Харківській області підполковником поліції Барановим С. Вказує, що це право передбачене ст.2 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.1, 11-15 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893. Зазначає про те, що посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на позицію Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №826/13340/15 не є доречним, оскільки у наведеній справі предмет спору не є публічно-правовим, а позивач і відповідачі діють як учасники кримінального провадження, права і обов`язки яких визначені кримінальним процесуальним законом, тому спір у цій справі не може бути предметом розгляду в адміністративному суді. Посилається на приписи Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", а також на Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893. Зазначає про те, що Барвінківським районним судом Харківської області в Ухвалі від 31 березня 2021 року у справі №611/214/21 та Ізюмським міськрайонним судом Харківської області в Ухвалах від 01 червня 2021 року у справі №623/1904/21 і від 10 серпня 2021 року у справі №623/3056/21 встановлені факти невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань, що є підставою для службового розслідування, яке призначається, зокрема, за наявності даних про приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку. В обґрунтування своїх вимог також посилається на практику Європейського суду з прав людини.

За підписом представника Міністерства внутрішніх справ України засобами поштового зв`язку до Другого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому останній прохав скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 - без змін.

За підписом представника Головного управління Національної поліції в Харківській області на електронну адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка містила кваліфікований електронний підпис, в якому останній висловив позицію Головного управління щодо поданої скарги у даній справі. Зокрема, посилався на те, що те, що змінився керівник Головного управління Національної поліції в Харківській області і ОСОБА_4 з 11.02.2022 не є суб`єктом владних повноважень та не наділений владними повноваженнями на здійснення публічно - владних управлінських функцій відносно ГУНП в Харківській області.

Крім того, на електронну адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшов лист від ОСОБА_1 , який не містив кваліфікований електронний підпис, з електронної адреси останнього, яка була зазначена ним в позовній заяві, разом з клопотанням, в якому останній, посилаючись, зокрема на Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022, яким введений воєнний стан на території України, прохав розглянути справу №520/21444/21 у порядку письмового провадження за його відсутності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

З урахуванням наведеної вище норми КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу в порядку письмового провадження.

Про розгляд даної справи у порядку письмового провадження відповідні суб`єкти владних повноважень повідомлялися на офіційній електронні адреси.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржуване рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі №520/21444/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністра внутрішніх справ України Монастирського Дениса Анатолійовича, Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області Перліна Станіслава Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі не є публічно-правовим, а предмет перевірки у цій справі виходить за межі повноважень суду адміністративної юрисдикції, а тому вимоги позивача мають бути розглянуті в межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції у даній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною п`ятою статті 125 Конституції України визначено, що з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС України).

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Проте, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (пункт 2 частини другої статті 19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 20.09.2021 року позивач направив Міністру внутрішніх справ України Монастирському Д.А. скаргу, яка датована 17.09.2021 року, в якій посилаючись на норми ст.19 Конституції України, ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» і ст.ст. 1, 11-15 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893, прохав ініціювати призначення службового розслідування за вказаними у скарзі фактами щодо начальника відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції - Березки А. та начальника відділення №2 (м.Барвінкове) слідчого відділу Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області підполковника поліції Баранова С., про наслідки якої прохав його повідомити.

У вказаній вище скарзі позивач зазначав про те, що внаслідок бездіяльності керівництва відділення №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за жодним із вказаних ним кримінальних проваджень не вжиті заходи щодо притягнення винних осіб до відповідальності і навпаки, шляхом незаконного їх закриття, всіляко створені умови для безкарності правопорушників.

В матеріалах справи міститься відповідь за підписом начальника Слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 18.10.2021 №М-2462/119-24/01-21 на скаргу позивача від 17.09.2021 року.

Колегія суддів, дослідивши зміст зазначеної цієї ж скарги позивача звертає увагу, що позивач керуючись, зокрема приписами ст.ст.1,11-15 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893, адресував її (скаргу) посадовій особі Міністерства внутрішніх справ України, яка стосується проведення службового розслідування за вказаними у скарзі фактами щодо начальника відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції - Березки А. та начальника відділення №2 (м.Барвінкове) слідчого відділу Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 .

Отже, в даному випадку, позивач з посиланням на вказані вище норми законодавства, фактично ставив питання у вказаній вище скарзі щодо призначення службового розслідування в межах дисциплінарної процедури.

Позивач у даній справі, мотивуючи та викладаючи свої вимоги, вважає бездіяльність Міністра внутрішніх справ України - Монастирського Д.А. та начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області - Перліна С. за його скаргою від 20 вересня 2021 року щодо призначення службового розслідування за фактами системного порушення кримінального процесуального законодавства начальником відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковником поліції - Березкою А. та начальником відділення №2 (м. Барвінкове) слідчого відділу Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_6 ..

При цьому, як вбачається зі скарги позивача, датованої 17.09.2021 року та направленої 20.09.2021 року Міністру внутрішніх справ України Монастирському Д.А., остання не містить будь - яких вимог щодо вчинення дій в межах кримінального судочинства, а з її змісту вбачається, що питання, пов`язані з даною скаргою, в межах кримінального судочинства вже вирішені судом. Колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві не повинні вирішуватися питання, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства, однак в даному випадку у спірних правовідносинах позов стосується звернення позивача зі скаргою до посадових осіб (службових осіб) щодо проведення службового розслідування за вказаними у скарзі позивача фактами щодо посадових осіб поліції та фактично дисциплінарного реагування за наслідками такої скарги, а тому спір є публічно - правовим.

Відповідно, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спірні правовідносини у даній справі, а тому вимоги позивача мають розглядатися саме за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно доводи суду першої інстанції, а також посилання Міністерства внутрішніх справ України у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 про те, що в межах спірних правовідносин, позивач і відповідачі діють у межах прав і обов`язків, визначених кримінальним процесуальним законом і спір у цій справі не може бути предметом розгляду в адміністративному суді, а також доводи суду першої інстанції про те, що спір у цій справі не є публічно-правовим, а предмет перевірки у цій справі виходить за межі повноважень суду адміністративної юрисдикції, а вимоги позивача мають бути розглянуті в межах кримінального, а не адміністративного судочинства, є необґрунтованими та такими, що суперечать наведеному вище.

При цьому, щодо посилання суду першої інстанції, а також Міністерства внутрішніх справ України у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №826/13340/15, а також у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2020 року по справі №820/2892/18, то колегія суддів відихиляє такі посилання, вважаючи, що відсутні правові підстави, передбачені ч.5 ст.242 КАС України, для врахування правових позицій у вказаних постановах, оскільки спірні правовідносини у даній справі є відмінними від тих, які були предметом розгляду Верховного Суду (Великої Палати Верховного Суду).

У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для застосування заходів, передбачених п.1 ч.1 ст.238 КАС України, а саме для закриття провадження у даній справі.

Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про закриття провадження у справі №520/21444/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністра внутрішніх справ України Монастирського Дениса Анатолійовича, Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області Перліна Станіслава Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у разі зміни фізичної особи, яка очолює відповідний орган відповідачем у справі є відповідний орган (суб`єкт владних повноважень).

Згідно з ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно із ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 320, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 520/21444/21 - скасувати.

Направити справу №520/21444/21 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош