Справа № 500/2813/22
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2813/22

21 жовтня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області (надалі, позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі, відповідач), в якому просило ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі - 26557,79 грн. з них: по платежу мито на нафтопродукти та транспортні засоби (крім транспорту ввезеного як транзитний) - 8299,88грн.; по платежу податок на додану вартість з ввезених товарів (крім лікарських засобів транзитних або тимчасових) - 18258,48 грн.

Позов обґрунтований тим, що у відповідача існує заборгованість, яка виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання в сумі 26557,79 грн.

Тернопільським окружним адміністративним судом було здійснено запит у Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області щодо місця проживання відповідача.

Тернопільським окружним адміністративним судом отримано відповідь на вказаний запит, в яком вказано, що реєстрація місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 22.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала суду направлена відповідачу за адресою, що зазначена у відомостях, наданих Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України.

До суду повернувся конверт з вказаною ухвалою та довідкою відділення поштового зв`язку із зазначенням "повертається, за закінченням терміну зберігання".

Вказана копія ухвали не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак у силу вимог пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України слід вважати, що копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином.

Відзиву у встановлений судом строк до суду не надходило.

Частиною шостою ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Крім цього, згідно частини п`ятої ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, розгляд даної справи здійснюється за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на податковому обліку у Тернопільській ДПІ Головного управління ДПС у Тернопільській області як платник податків.

Згідно довідки про наявність податкового боргу за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі - 26557,79 грн. в т.ч.:

по платежу мито на нафтопродукти та транспортні засоби (крім транспорту ввезеного як транзитний) - 8299,88грн. (основний платіж - 5728,25грн., штрафні санкції - 1432,06грн., пеня - 1139,00 грн.).

Заборгованість по даному платежу виникла у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення від 01.07.2019 року №2 на загальну суму - 6160,31 грн., винесеного на підставі Акта перевірки від 10.05.2019 №559/19-00-13-02/ НОМЕР_1 , яким зокрема встановлено заниження бази оподаткування. Також, нараховано пеню у зв`язку із несплатою узгодженого грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки за період з 20.09.2018 по 21.08.2019.

по платежу податок на додану вартість з ввезених товарів (крім лікарських засобів транзитних або тимчасових) - 18258,48 грн. (основний платіж - 12602,15 грн., штрафні санкції - 3150,54 грн., пеня - 2505,79 грн.).

Заборгованість по даному платежу виникла у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення від 01.07.2019 року №2 на загальну суму - 15752,69 грн., винесеного на підставі Акта перевірки від 10.05.2019. №559/19-00-13-02/ НОМЕР_1 , яким встановлено заниження бази оподаткування. Також, нараховано пеню у зв`язку із несплатою узгодженого грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки за період з 20.09.2018 по 21.08.2019.

Зазначені податкові повідомлення-рішення, відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому суд вважає, що грошові зобов`язання визначені ними, вважаються узгодженими.

Виконанням податкового обов`язку згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України (надалі, ПК України) є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Як слідує з матеріалів справи, виникнення та існування такого податкового боргу також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: випискою з інтегрованої картки платника податку та розрахунком суми боргу.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Також, згідно пункту 2 частини другої. ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів (п. 190.1. ст. 190 ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ та законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 36.5 статті 36 ПК України відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) і додержання законів про оподаткування несе платник податків.

Частина перша статті 303 Митного кодексу України визначає, що у разі несплати або неповної сплати митних платежів у встановлений строк такі платежі стягуються в порядку та строки, визначені Податковим кодексом України.

З матеріалів справи слідує, що відповідачу виставлялась податкова вимога №0-1900 від 17.11.2021 року, з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває в податковій заставі, не застосовуються, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У відповідності до частини першої та другої ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про наявність боргу відповідачем не надано, а судом не здобуто, тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Головного управління ДПС у Тернопільській області податковий борг в сумі - 26557 (двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 79 коп., з них: по платежу мито на нафтопродукти та транспортні засоби (крім транспорту ввезеного як транзитний) - 8299,88 грн.; по платежу податок на додану вартість з ввезених товарів (крім лікарських засобів транзитних або тимчасових) - 18 258,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 21 жовтня 2022 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль,46003 );

відповідач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.