Справа № 640/11200/21
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 жовтня 2022 року м. Київ № 640/11200/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., під час розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), в якому просить зобов`язати відповідача вчинити дії щодо повернення суми помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання.

Під час судового розгляду справи судом встановлено таке.

Позивач, з метою укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , який посвідчений 12.05.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. та зареєстрований за № 875, сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 7357,35 грн, що підтверджується квитанцією від 13.05.2015 № 351310011.

Вважаючи, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачений безпідставно, позивач 25.03.2021 надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про повернення безпідставно сплачених грошових коштів.

Листом від 02.04.2021 № 2600-0603-8/56411 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про неможливість встановлення факту придбання житла вперше, оскільки це не належить до повноважень пенсійного органу, а тому заява є безпідставною.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

За приписами частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положеннями частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинної на час сплати позивачем спірного платежу), було визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

Отже, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла (повинна була) дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки, встановлені законом, в даному випадку - статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за встановленими в цій справі обставинами збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, через помилковість сплати якого виник цей спір, сплачений позивачем 12.05.2015 під час операції з купівлі-продажу нерухомого майна.

У свою чергу, з цим адміністративним позовом позивач звернувся в квітні 2021 року, тобто майже через 6 років після того, як повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

Суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах відлік строків для звернення до суду (в тому числі, у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду відповідної заяви з метою спонукання до вчинення певних дій) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом. Саме по собі звернення позивача із заявою до суб`єкта владних повноважень не робить вказані правовідносини триваючими, і не поновлює пропущеного строку на звернення до суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу, що у постанові від 19.08.2021 по справі № 360/2687/20 Верховний Суд чітко зазначає, що "У справах щодо повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при купівлі житла вперше початок перебігу строку на звернення до суду розпочався для позивача саме з часу, коли вона дізналася або повиннна була дізнатися про своє порушене право, й таким днем є дата сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, платником якого, на переконання позивачки, вона не є, й, відповідно, який був сплачений нею помилково".

З огляду на вищевикладене, позивач мав звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом протягом шести місяців з дня здійснення спірного платежу, тобто з 14.05.2015 по 14.11.2015, тоді як позовна заява подана 12.04.2021, тобто із значним пропущенням встановленого строку звернення до суду.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи встановлення судом факту пропуску позивачем строку звернення до суду, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Встановити позивачеві строк на подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску - 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

2. Попередити позивача про те, що у разі неподання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску у встановлений судом строк позовна заява буде залишена без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до статті 294, частин другої та третьої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України оскарження даної ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.П. Огурцов