Справа № 308/10759/17
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України та виконувача обов`язків заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України начальника управління протидії митним правопорушенням Уретій Сергія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 11.10.2017 відносно нього заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Уретієм С.В. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 2620/30500/17, якою визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено штраф в розмірі 8500 гри. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Особу, притягнуту до відповідальності безпідставно не допущено до участі в розгляді справи, а також під час розгляду справи мали місце інші обмеження прав учасників провадження у справі.

10.10.2017 ним подано до Закарпатської митниці ДФС клопотання про перенесення розгляду справи, виклик та допит свідків, в якому просив перенести розгляд справи, запланований на 11.10.2017 р.. та викликати свідків у справі з метою їх допиту. Окремо в клопотанні просив завчасно повідомити про час та місце наступного розгляду справи.

Однак, не зважаючи на клопотання справа була розглянута за його відсутності, тобто всупереч імперативним вимогам ч. 4 ст. 526 МК України, його безпідставно недопущено до участі в розгляді справи.

Вказує, що з огляду на вищевикладене, розглянувши справу за його відсутності та всупереч його клопотанню про перенесення розгляду справи та виклик свідків, його було позбавлено прав, передбачених ст. 498 МК України, ч. 1 ст. 268 КУпАП, п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Пояснює, що факт того, що він 18.08.2016 не був декларантом автомобіля марки «Шкода», модель «Октавія», номерний знак Литви НОМЕР_1 є свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Факт того, що він не обирав смугу «зелений коридор» підтверджуються відсутністю в нього посвідчення на право керування транспортними засобами та довіреністю на розпорядження автомобілем.

На підставі наведеного просить суд визнати протиправною і скасувати постанову в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Уретія С.В. від 11.10.2017 р. в справі про порушення митних правил № 2620/30500/17.

Від представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О., надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого вказує, що постанова від 11.10.2017 року в справі про порушення митних правил №2620/30500/17 є обґрунтованою та такою, що винесена із дотриманням норм адміністративного та митного законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 до Закарпатської митниці у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, однак від його представника адвоката Герича А.Й. надійшла через канцелярію суду заява про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.458 МК України порушенням митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність..

Відповідно до ч.1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 МК України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 2620/30500/17 за ознаками порушення митних правил, передбачених частино 3 статті 470 Митного кодексу України.

Зі змісту протоколу вбачається, що 15.08.2017 о 22 год. 18 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки VW, моделі «Т4», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , у якому в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1 , який повертався із Угорщини в Україну.

В ході здійснення митних формальностей внаслідок спрацювання АСАУР було встановлено, що відносно громадянина України ОСОБА_4 (помилково в ПІК інспектор» зазначено ОСОБА_5 ), паспорт громадянина України для виїзду за кордон: НОМЕР_3 , наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 01.09.2016 року №07-70-63/45-3966, щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу реєстраційний номер Литви НОМЕР_1 .

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України, було встановлено, що 18.08.2016 року о 16 годині 37 хвилин через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_6 (помилково в ПІК «Інспектор» зазначено ОСОБА_5 ) ввезено легковий автомобіль марки «SKODA», моделі «ОСТАVІА», номер кузова НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_1 , в митному режимі «транзит».

Станом на 15.08.2017 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться.

Постановою в справі про порушення митних правих № 2620/30500/17 від 11.10.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500,00 грн.

Відповідно дост.19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень в залежності від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту визначено 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, підставами для притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, є, зокрема, порушення строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на десять діб.

Відповідно до ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як на незаконність оскаржуваної постанови позивач вказав на те, що він не керував даним транспортним засобом, та вказав, що посадовою особою митниці не надано підтверджуючих документів, що саме він здійснював митне оформлення.

Також до матеріалів справи позивачем долучено, довідку, отриманої на письмовий запит з головного сервісного центру МВС України, з якої слідує, що згідно облікових даних Єдиного державного реєстру МВС відомості щодо видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Крім того, у відповідності до частини 1 статті 526 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Нормами частини 2 статті 526 Митного кодексу України передбачено, що про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

За приписами частини 4 статті 526 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Положеннями частини 1 статті 498 Митного кодексу України закріплено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3статті 461цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Приписами статті 531 Митного кодексу України визначено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

З наявного у матеріалах справи протоколу про порушення митних правил №2620/30500/17 від 11.10.17 вбачається, що такий складений у відсутності ОСОБА_1 , про що також свідчить відсутність у ньому підпису позивача.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що на час розгляду справи у Закарпатської митниці Держмитслужби були наявні відомості про належне повідомлення позивача про розгляд справи.

Отже, справа про порушення митних правил була розглянута за відсутності особи, яка притягалася до відповідальності, без належного її сповіщення про дату, час та місце розгляду справи, тобто, з порушенням вимог, встановлених ст.526 Митного кодексу України.

Внаслідок цього, позивача було позбавлено можливості реалізувати свої права визначені ст.498 Митного кодексу України, зокрема позивача позбавлено можливості ознайомитись з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористатись послугами адвоката, а також порушено принципи змагальності та повноти розгляду справи.

Порушення органами державної влади встановленої законом процедури здійснення контрольних повноважень, зокрема, позбавлення права на участь особи, щодо якої здійснюють контрольні заходи, є істотним, а не формальним порушенням.

Вищезазначений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.06.2018 №806/2554/16, від 29.03.2019 по справі №502/1664/16-а, які в силу положень ч.5 ст.242КАСУкраїни мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.531 МК України підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

В постанові від 03.04.2018 року у справі №156/404/17 Верховний Суд висловив правову позицію щодо неналежного повідомлення до участі у справі як самостійної підстави для скасування постанови митного органу. Зокрема суд вказав, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 405/7568/16-а (2-а/405/219/16) та від 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом із тим, суд констатує, що зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що правопорушення позивачем було виявлено 15 серпня 2017 року, таким чином на момент розгляду даної справи сплив 6-ти місячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 467 МК України.

Приймаючи до уваги те, що при винесенні постанови у справі про порушення митних правил №2620/30500/17 від 11.10.2017 щодо позивача ОСОБА_1 відповідачем допущені процедурні порушення при розгляді справи, оскільки позивач належним чином не був повідомлений про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, внаслідок чого був позбавлений можливості реалізувати свої права визначені ст.498 Митного кодексу України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву - задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил №2620/30500/17 від 11.10.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України скасувати, провадження у справі про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.470 Митного кодексу України - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Дата складення повного рішення суду 03.10.2022.

Головуюча О.В. Лемак