Справа № 275/453/22
Суддя: Данилюк О. С.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/453/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з Марієвській Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Брусилів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 22.06.2022р. до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшли матеріали справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при ознайомленні з матеріалами якого він дізнався, що 19.06.2022р. поліцейським РПП СПД № 1 ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В. було винесено постанову серії БАБ № 653986 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125, ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. З даної постанови вбачається, що 19.06.2022 о 19.10 год. в смт. Брусилів по вул. Є. Червонюка, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хонда Діо, який не зареєстрований у встановленому порядку в уповноваженому органі МВС, без мотошолому, не пред`явивши поліс, не маючи права керувати таким транспортним засобом, оскільки не отримував прав відповідної категорії, при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик руху, чим порушив п.п. 2.1. а, г; п. 30.1.; п. 9.2; п. 2.3. г ПДР України.

З даною постановою позивач не згоден, заперечує скоєння правопорушення, в якому його звинувачують. Так, вказав, що дійсно 19.06.2022р. близько 19.10.год по вул. Є. Червонюка в смт. Брусилів він вів в руках мопед, оскільки в нього закінчилось пальне. В цей час до нього підійшли працівники поліції і почали вимагати документи на мопед та посвідчення водія. На його заперечення, що він не керував мопедом, а тому і посвідчення водія показувати не буде, один із працівників поліції повідомив його про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, і запропонував пройти обстеження на стан сп`яніння. Після того, як позивач пройшов обстеження на стан сп`яніння, на нього було складено та вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому будь-якої постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності не виносилось. Вказав, що оскаржувана постанова винесена не тим працівником поліції, з яким він спілкувався, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за його відмову пройти огляд на стан сп`яніння складав поліцейський РПП СПД № 1 ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області сержант поліції Яковчук Р.С., що, на думку позивача, свідчить, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки не відбувався та оскаржувана постанова не виносилась, чим було порушено його право на доведення своєї невинуватості у встановленому законом порядку.

Просив визнати постанову серії БАБ № 653986 від 19.06.2022р., винесену поліцейським РПП СПД № 1 ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. протиправною та скасувати.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 серпня 2022 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 було відкрито провадження, призначено судове засідання та поновлено строк для звернення до суду для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Представницею відповідача ГУНП в Житомирській області Панасюк Г.Л. до суду було надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представниця просила відмовити у задоволенні позовних вимог останнього. Зазначила, що позивач дійсно вчинив вказане адміністративне правопорушення, що підтверджується відеозаписом, зафіксованим на нагрудний відеореєстратор працівника поліції, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не зареєстрованим у встановленому порядку та без мотошолому, при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту. Крім цього, на вказаному записі ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом та порушення правил дорожнього руху України не заперечував. Представниця відповідача зазначила, що жодних доказів неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано. Тому вважає, що працівником поліції при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вимоги КУпАП, через що будь-які правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відсутні та її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Штундюком О.А. було подано відповідь на відзив, за змістом якої позивач зазначив, що такий доказ як диск з відеозаписом, який був долучений до відзиву представником відповідача, не може бути прийнятий до уваги суду, оскільки копії диску не було направлено позивачу. Крім того, вважає, що ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачений імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Оскільки оскаржувана постанова такого посилання не містить, вказаний відеозапис, на думку представника позивача, є неналежним та недопустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Тому просив його позов задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Штундюк О.А. не з`явились, представником позивача було подано до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 він підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просив справу розглянути в його відсутність та у задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши подані письмові доводи позивача та представника відповідача, викладені у позовній заяві, відзиві на позовні заяву та відповіді на відзив, дослідивши подані сторонами письмові та електронні докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підтягають з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 19 червня 2022 року поліцейським РПП СПД № 1 ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 653986, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125, ст. 36 КУпАП (а.с.11).

Зі змісту даної постанови вбачається, що 19.06.2022 о 19.10 год. в смт. Брусилів по вул. Є. Червонюка, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хонда Діо, який не зареєстрований у встановленому порядку в уповноваженому органі МВС, без мотошолому, не пред`явивши поліс, не маючи права керувати таким транспортним засобом, оскільки не отримував прав відповідної категорії, при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик руху, чим порушив п.п. 2.1. а, г; п. 30.1.; п. 9.2; п. 2.3. г ПДР України.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатацію без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим,у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність серед іншого за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку,у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом,у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, у вигляді попередження.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліціядіє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням п. 8 ч. 1 ст. 23 згаданого Закону поліціявідповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 зазначеного Закону водій зобов`язаний мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Згідно п. 2.1.а, г ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 2.3.г ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів

Згідно п. 9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно п. 30.1. ПДР України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію"поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати серед іншого такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото - і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Так, факт вчинення позивачем зазначених в оскаржуваній постанові правопорушень повністю підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, наданим представником відповідача.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Так, відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції повністю спростовує доводи позивача щодо того, що він не керував транспортним засобом, не порушував ПДР України, виконав законні вимоги інспектора поліції, а також щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення,оскільки інспектором поліції було виконано положення ст.ст. 279-280 КУпАП підчас фіксування адміністративного правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення із встановленням кваліфікації дій позивача відповідно до ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП. При цьому позивач самовільно залишив місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, фактично відмовившись отримати постанову за результатами її розгляду.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо неналежності та недопустимості як доказу наданого представником відповідача диску з відеозаписом вчинення позивачем адміністративного правопорушення через наступне.

Так, частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на думку суду, запис відео фіксації вчиненого позивачем адміністративного правопорушення містить інформацію щодо предмета доказування у даній справі, отриманий у встановленому законом порядку, його копія надсилалась відповідачем позивачу разом із відзивом на позовну заяву, про що свідчить квитанція Укрпошти (а.с. 21).

Згідно з частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому суд приходить до висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване в автоматичному режимі.

До аналогічних висновків прийшла і колегія суддів КАС ВС у своїй постанові від 14.02.2018р. по справі № 536/583/17, висновки якої суд має враховувати при розгляді справ схожої категорії.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 653986 від 19 червня 2022 року складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП з врахуванням ст. 36 КУпАП.

Тому, приймаючи вказану постанову, поліцейський РПП СПД № 1 ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції Кузинським В.В. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення пред`явленого адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 8, п. 8 ч. 1 ст. 23, п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125, ч. 1 ст. 222, ст. 251, ст. 252, ч. 4 та ч. 5 ст. 258, ст. 280 КУпАП, ст. 72, ст. 73, ч. 1 та ч. 2 ст. 77, ст. 90, ч. 1 ст. 99, п. 2 ч. 1 ст. 241, ч. 1 - ч. 2 ст. 243, ст. 244-245, ст. 246, ч. 3 та ч. 4 ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ О.С. Данилюк