Справа № 460/13912/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Шинкар Т.І. Кушик Ю.Т.
місце ухвалення судового рішення м.Рівне
Розгляд справи здійснено за правиламизагального позовного провадження
суддя у І інстанціїДрузенко Н.В.
дата складання повного тексту рішення21.01.2022
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі № 460/13912/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТХІМ ТРЕЙД до Головного управління ДПС у м. Києві задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві №1 від 10.03.2021, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТХІМ ТРЕЙД застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 11589814,30 грн.

Стягнуто з Головного управління ДПС у м.Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТХІМ ТРЕЙД судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 22700,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2022 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС залишено без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі № 460/13912/21 залишено без змін.

05.08.2022 року представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу відповідача у якому заявлено клопотання про стягнення судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

На час прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення, жодними доказами не було підтверджено понесення позивачем судових витрат у суді апеляційної інстанції.

20.09.2022 року засобами поштового зв`язку позивач направив на адресу суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 гривень.

19.10.2022 року відповідач подав заперечення у якому вказав про не співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката. Просив відмовити у задоволенні їх в повному обсязі.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, шляхом надіслання повідомлень засобами електронного зв`язку, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Представником позивача подано заяву про розгляд заяви без участі сторони позивача.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи не направляв.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених судових витрат за розгляд скарги відповідача у суді апеляційної інстанції, позивачем надано:

копію договору про надання правової допомоги від 01 квітня 2021 року;

копію акту виконаних робіт від 20.02.2022 року;

копію платіжного доручення №902 від 14.09.2021року;

докази надсилання вказаної заяви відповідачу.

З урахуванням змісту перелічених документів, колегією суддів встановлено, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції у розмірі 40000 грн.

До складу наданих позивачу послуг на професійну правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції ввійшло:

- вивчення положень матеріального та процесуального права, в частині необхідній для повного та належного захисту прав та охоронюваних закон інтересів замовника при розгляді Восьмим апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги відповідача;

- збір, вивчення та здійснення юридичного аналізу документів необхідних для належного захисту прав та охоронюваних закон інтересів замовника при подані відзиву на апеляційну скаргу відповідача;

- підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача;

- представництво інтересів замовника 15.09.2022 року в суді апеляційної інстанції.

Окрім зазначеного, суд апеляційної інстанції встановив, що позивач подав перелічені докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу у строки визначені ч.7 ст.139 КАС.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 1, 7 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ч.3 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів ст. 134 КАС України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Такі докази, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п.6, п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»

-інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;

-представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Статтею 19 вказаного Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З акту виконаних робіт до договору від 11.01.2022, який долучений позивачем до матеріалів справи у суді першої інстанції слідує, що позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції були надані послуги на професійну правничу допомогу адвоката щодо:

вивчення положень матеріального та процесуального права, в частині необхідній для повного та належного захисту прав та охоронюваних закон інтересів замовника при подані до суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.03.2021 №1;

збору, вивчення та здійснення юридичного аналізу документів необхідних для належного захисту прав та охоронюваних закон інтересів замовника при подані до суду позовної заяви про скасування повідомлення-рішення від 10.03.2021 №1.

За наслідком розгляду справи, судом вирішено питання щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції в тому рахунку і за вказаними послугами.

Здійснивши аналіз матеріалів справи та обґрунтувань заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката (яка була надана до суду апеляційної інстанції) з урахуванням поданих доказів, колегія суддів встановила, що зміст доводів апеляційної скарги відповідача за своєю суттю співпадає зі всіма доводами та міркуваннями скаржника, висловленими у суді першої інстанції. Зміст відзиву на апеляційну скаргу за своїми доводами та міркуваннями та за своєю суттю збігається з доводами та позицією позивача, висловленою у суді першої інстанції та відображеною рішенні суду першої інстанції.

За приведених фактичних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що подання відзиву на апеляційну скаргу не потребувало повторного та додаткового:

- вивчення положень матеріального та процесуального права для належного захисту прав та охоронюваних закон інтересів замовника при розгляді Восьмим апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги відповідача;

- збору, вивчення та здійснення юридичного аналізу документів необхідних для належного захисту прав та охоронюваних закон інтересів замовника при подані відзиву на апеляційну скаргу відповідача, позаяк, відповідачем у доводах апеляційної скарги не було приведено жодних нових аргументів, доводів чи аналізу норм матеріального чи процесуального права та судової практики відмінних від тих про які повідомлявся позивач та суд першої інстанції під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Водночас колегія суддів зазначає, що акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 20.09.2022 року не містить відомостей з приводу того, за якими новими аргументами та /або доводами відповідача, висловленими у апеляційній скарзі надавались послуги з професійної правничої допомоги адвоката щодо додаткового вивчення положень матеріального та процесуального права, а також збору, вивчення і здійснення юридичного аналізу документів необхідних для належного захисту прав та охоронюваних закон інтересів замовника в суді апеляційної інстанції. Не містить вказаний акт і відомостей щодо часу витраченого адвокатом на надання таких послуг.

Як наслідок, перелічені послуги є такими, що необґрунтовано повторно включено до переліку судових витрат, які підлягають відшкодуванню на користь позивача у суді апеляційної інстанції.

Також колегією суддів ураховано, що надання вказаного виду послуг уже охоплено таким поняттям, як складання відзиву на апеляційну скаргу, за одними і тими ж аргументами, які висловлені в судах обох інстанцій учасниками справи.

Стосовно ж наданої послуги по підготовці відзиву на апеляційну скаргу та представництво інтересів позивача в суді, то колегія суддів зазначає, що підготовка такого відзиву не потребувала додаткового аналізу чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль адвоката, а кількість затраченого адвокатом часу на представництво інтересів позивача в суді апеляційної інстанції була незначною за обсягом.

Отож, заявлена до відшкодування сума витрат на професійну правову допомогу адвоката є необґрунтованою ні з часом, витраченим адвокатом на супроводження справи, ні з самою складністю справи, ні фактичним змістом наданих послуг.

За приведених положень законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на користь позивача підлягають присудженню судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, обґрунтована сума яких з огляду на обставини щодо надання правничої допомоги, яка полягає у фактичному складанні відзиву на апеляційну скарну та представництва інтересів замовника 15.09.2022 року в суді апеляційної інстанції складає 5 000 гривень. У решті заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 134,139, 248, 252, 321, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТХІМ ТРЕЙД» від 20.09.2022 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві (Код , адреса: м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТХІМ ТРЕЙД» (Код , адреса: м. Рівне, вул. Словацького, буд 4/6, офіс 226) судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, у розмірі 5000 гривень.

У задоволенні решти вимог заяви від 20.09.2022 року щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити .

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар

Повний текст додаткової постанови складено 20 жовтня 2022 року