Справа № 640/20179/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року м. Київ № 640/20179/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомПублічного акціонерного товариства "Укрпластик"
до Міністерство юстиції України
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство "Укрпластик" із позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 21.05.2020 №1206/1 про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «УКРПЛАСТИК» від 18.12.2019 № 10/14-186; зобов`язати Міністерство юстиції України забезпечити повторний розгляд скарги Публічного акціонерного товариства «УКРПЛАСТИК» від 18.12.2019 № 10/14-186.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Так, позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.12.2019 позивач звернувся до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України із скаргою на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 10/14-186, яка була зареєстрована в Мін`юсті 18.12.2019 за № 44324-33-19. Всупереч приписів ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Натомість, скарга була розглянута лише 21.05.2020, оскаржуваним наказом № 1206/1 відмовлено у задоволенні скарги АТ «УКРПЛАСТИК» від 18.12.2019 № 10/14-186. Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного наказу, позивач посилався на те, що голова колегії Є. Горовець і член Колегії Д. Кирилюк, які нібито розглядали скаргу, висновок не підписали. Натомість, на висновку містяться підписи інших осіб, не зазначених серед осіб, що здійснювали розгляд скарги: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Крім того, позивач не був повідомлений про розгляд скарги телефонограмою або засобами електронної пошти.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними в ній документами, згідно вимог ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.12.2019 Публічне акціонерне товариство "Укрпластик" звернулось до Міністерстві юстиції України зі скаргою № 10/14-186,, зареєстрованою 18.12.2019 за № 44324гЗЗ-19, з доповненням до неї від 15.04.2020 № 10/14-307, зареєстрованим в 15.04.2020 за№ 11175-33-20 на рішення від 02.12.2019 № 49964889, прийняте приватним нотаріусом, Київського ' міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем (щодо державної реєстрації права власності на виробничий допоміжний корпус (літ. Д), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, 1.

24.04.2020 Колегія Міністерства юстиції У країни з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції у складі: Є. Горовця (голови Колегії), О. Оніщука (співголови Колегії), В. Дубовика, Д. Кирилюка, В. Желінського, О. Колотілова винесла висновок, яким рекомендовано відмовити у задоволенні скарги ПАТ «УКРПЛАСТИК» від 18.12.2019 №10/14г 186.

21.05.2020 наказом Міністерства юстиції У країни №1206/1 на підставі висновку колегії від 24.04.2020 відмовлено у задоволенні скарги ПАТ «УКРПЛАСТИК» від 18.12.2019 №10/14г 186, оскільки оскаржуване прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем у відповідності до вимог законодавства.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, таким, що винесений із порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень».

Приписами статті 7 цього Закону встановлено, що Міністерство юстиції України, окрім іншого:

- забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав;

- здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав;

- організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав;

- розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

Статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» унормовано порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

З вказаною нормою кореспондується підпункт 8310 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 02.07.2014 (далі - Положення № 228), відповідно якого Мін`юст розглядає відповідно до закону скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення.

Частиною 9 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Процедура розгляду скарг у сфері державної реєстрації на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначена Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (зі змінами) (далі - Порядок №1128).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1128, розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком (абз.2 пункту 2 Порядку № 1128).

Абзацом другим пункту 2 Порядку № 1128 передбачено, що для забезпечення колегіального розгляду скаргу сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Водночас відповідно до підпункту 4 пункту 6 Положення про Міністерство юстиції України № 228 Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань має право скликати наради, утворювати комісії, у тому числі постійно діючі, та робочі групи, проводити наукові конференції, семінари з питань, що належать до компетенції Міністерства.

Пунктом 13 Положення №228 встановлено, що для погодженого вирішення питань, що належать до компетенції Мін`юсту, обговорення найважливіших напрямів його діяльності у Мін`юсті може утворюватися колегія.

Рішення колегії можуть бути реалізовані шляхом видання наказу Мін`юсту.

Для розгляду наукових рекомендацій та проведення фахових консультацій з основних питань діяльності у Мін`юсті можуть утворюватися інші постійні або тимчасові консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи.

Рішення про утворення чи ліквідацію колегії, інших постійних або тимчасових консультативних, дорадчих органів, їх кількісний та персональний склад, положення про них затверджуються Міністром.

Відтак, пунктом 2 Порядку № 1128 та Положенням № 228, надано право Міністерству юстиції України утворювати колегії, в тому числі для вирішення питань, що належать до компетенції міністерства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» основними завданнями міністерства як органу, що забезпечує формування та реалізує державну політику в одній чи декількох сферах, є забезпечення нормативно-правового регулювання.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерство у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, які підписує міністр.

Згідно з частиною третьою статті 15 цього Закону накази міністерства нормативно-правового змісту підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів.

Відповідно до пункту 1 Положення № 228 Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику, крім іншого, у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців

Як встановлено судом, у відповідності до вимог вказаних приписів законодавства, наказом Міністерства юстиції України №71/5 від 09.01.2020 в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством відповідачем затверджено Положення про Колегію з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.

Згідно з пунктом 2 розділу І Положення про Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, Колегія є постійно діючим консультативно-дорадчим органом при Мін`юсті та його територіальних органах, що в межах повноважень, визначених Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128, здійснює колегіальний розгляд скарг у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - сфери державної реєстрації).

Пунктом 1 розділу 3 Положення №71/5 визначено, що формою роботи Колегії є засідання. Дата, час і місце проведення засідання Колегії визначаються Мін`юстом чи відповідним територіальним органом. Персональний склад членів Колегії, що беруть участь у відповідному засіданні, визначається співголовою Колегії.

Пунктом 10 Порядку №1128 передбачено, що для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем встановленого чинним законодавством порядку розгляду скарг, які полягали у тому, що позивач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 9 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 був затверджений Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерством юстиції України (далі - Порядок № 1128).

Згідно з п. 10 Порядку № 1128 для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації колегіально під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», проводиться з урахуванням обмежень, встановлених відповідним рішенням Кабінету Міністрів України.

Пунктом 11 Порядку № 1128 передбачено, що Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально (п. 12 Порядку № 1128).

Судом встановлено, що на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення про дату, час та місце засідання Колегії щодо розгляду скарги Публічного акціонерного товариства «УКРПЛАСТИК» від 18.12.2019 № 10/14-186, яке можна переглянути за посиланням: https://minjust.gov.ua/index.php/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-kolegii-10-kvitnya-2020-roku та не заперечується позивачем.

Аналіз наведених вище норм та обставин дає підстави суду стверджувати, що Міністерством юстиції України дотримано порядок повідомлення заінтересованої особи про час і місце засідання колегії.

Щодо посилання позивача на протиправність висновку Комісії від 24.04.2020, який є правовою підставою для винесення оскаржуваного наказу, то суд зазначає слідуюче.

Порядок роботи комісії визначений розділом ІІІ Положення № 37/5, яким встановлено, що рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії.

Висновок комісії повинен містити такі відомості: дата, час та місце його складення; перелік осіб, присутніх на засіданні комісії; реквізити та суть скарги, розгляд якої здійснюється комісією; відомості про наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначені у скарзі, та інших обставин, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги; окрема думка члена комісії у разі її наявності та оформлення у письмовому вигляді; узагальнюючий висновок щодо відповідності/невідповідності законодавству у сфері державної реєстрації рішення, дії або бездіяльності суб`єкта оскарження, щодо задоволення кожної з вимог скаржника або відмови в їх задоволенні з відповідним обґрунтуванням та посиланням на норми законодавства; відомості про рішення/реєстраційні дії, що підлягають скасуванню, а також про дії, що підлягають вчиненню у зв`язку зі скасуванням рішення/реєстраційної дії або у зв`язку з визнанням оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, та про суб`єкта, що буде вчиняти такі дії.

Висновок комісії, разом з проектом відповідного наказу, Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України подає для підпису Міністру юстиції України.

Так, обґрунтовуючи протиправність наказу, позивач посилався на те, що висновок колегії не містить підпису голови колегії, натомість містить підписи членів, які не були зазначені у вступній частині висновку.

Оцінивши вказані доводи, суд приходить до висновку, що не дивлячись на наявні формальні неточності, висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, не є рішенням суб`єкта владних повноважень в контексті норм КАС України, яке створює правові наслідки, а являє особою лише відображення суб`єктивної думки членів комісії при розгляді скарги, крім того, формальні неточності даного висновку не можуть свідчити про протиправність змісту останнього та як наслідок про протиправність наказу Міністерства юстиції України.

Щодо посилань позивача на пропуск відповідачем строків розгляду скарги, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 37 Закону №1952-IV у разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

У разі якщо останній день строку для подання скарг, зазначеного у частині третій цієї статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем. Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 1128 розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Така скарга у день її надходження реєструється суб`єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Відсутність обов`язкових відомостей у скарзі та документів, що долучаються до скарги, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації.

Скаржник може відкликати подану скаргу на будь-якому етапі її розгляду. У такому випадку скарга залишається без розгляду.

Відповідно до п.4 Порядку, розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян" з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Як вбачається із матеріалів справи, скарга позивача була зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 18.12.2019 за № 44324-33-19, а відтак, кінцевим строком розгляду його скарги мало бути 24.02.2020.

Суд наголошує, що відповідачем в ході розгляду даної справи не було повідомлено про наявність поважних обставин, що об`єктивно перешкоджали розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" у межах встановленого законом строку. Такий тривалий час розгляду скарг створює невизначеність у правовідносинах.

Порушення строку розгляду скарги Колегією також може у сукупності оцінюватися, як підстава для скасування наказів Міністерства юстиції за розглядом скарг у сфері державної реєстрації.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду від 12.06.2019 № 821/1490/17.

Враховуючи те, що порушення розгляду скарги не є самостійною та достатньою правовою підставою для скасування наказу Міністерства юстиції України від 21.05.2020 №1206/1 про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «УКРПЛАСТИК» від 18.12.2019 № 10/14-186, то суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.С. Мазур