Справа № 520/18458/2020
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №520/18458/2020

адміністративне провадження № К/990/26620/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року, в якій просить її скасувати.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, податковий орган посилається на те, що пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся з обставин, що не залежали від його волі, проте це не було взято до уваги апеляційним судом при постановленні оскаржуваної ухвали.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за вказаною касаційною скаргою судом з`ясовано такі обставини.

Зі змісту касаційної скарги та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України в якому просило скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Харківській області від 05.11.2020 року: 1. №2104385/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №28 від 08.10.2020 на суму 291412,80 з. ПДВ 48568,80 грн. 2. №2104403/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної№27 від 08.10.2020 на суму 291412,80 з ПДВ 48568,80 грн. 3.№22104393/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 30 від 08.10.2020 на суму 291412,80 з ПДВ 48568,80 грн. 4. №22104397/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 29 від 08.10.2020 на суму 291412,80 з ПДВ 48568.80 грн. 5.№2104383/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №50 від 15.10.2020 на суму 10 138,00 з ПДВ 1 689,67 грн.; 6.№2104386/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №51 від 15.10.2020 на суму 10 138,00 з ПДВ 1 689,67 грн. 7. №2104388/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 16 від 05.10.2020 на суму 16996,76 грн. з ПДВ 2 832,79 грн. 8. №22104389/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №38 від 12.10.2020 на суму 3 813,60 грн. з ПДВ 635,60 грн. 9. №2104391/37091926, про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №43 від 12.10.2020 на суму 3 813,60 грн. з ПДВ 635,60 грн.10. №2104390/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №244 від 12.10.2020 на суму 3 813,60 грн. з ПДВ 635,60 грн. 11.№2104400/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №9 від 02.10.2020 на суму 6 549,60 грн. з ПДВ 1 091,60 грн. 12. №2104401/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №35 від 09.10.2020 на суму 12077,64 грн. з ПДВ 2012,94 грн. 13. №2104402/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №236 від 09.10.2020 на суму 11465, грн. з ПДВ 1910,95 грн. 14. №2104396/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №22 від 06.10.2020 на суму 14190,85 грн. з ПДВ 2 365,14 грн.15. №2104392/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №10 від 02.10.2020 на суму 5 098,50 грн. з ПДВ 849,75 грн. 16. №2104395/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №13 від 05.10.2020 на суму 6 756,00 грн. з ПДВ 1 126,00 грн. 17. №22104384/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 8 від 02.10.20 на суму 7440,00 грн. з ПДВ 1240 грн. 18. №2104387/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №24 від 07.10.2020 на суму 19 701,78 грн. з ПДВ 3 283,63 грн. 19. №22104394/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №41 від 12.10.2020 на суму 330,00 грн. з ПДВ 55,00 грн. 20. №2104399/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №5 від 01.10.2020 на суму 18 364,32 грн. з ПДВ 3 060,72 грн. 21. №22104398/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №40 від 12.10.2020 на суму 29 956,42 грн. з ПДВ 4 992,74 грн. 22.№2104382/37091926 про відмову реєстрації в ЄРПН податкової накладної №2 від 01.10.2020 на суму 11 289,11 гри. з ПДВ 1 881,52 грн., а також зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі сформовані та направлені на реєстрацію ТОВ Торгівельно-сервісна компанія вищевказані податкові накладні.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, податковий орган звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, яку ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року було залишено без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із недоданням до неї документу про сплату судового збору.

В подальшому, у зв`язку із несплатою судового збору й неподанням відповідних доказів у встановлений судом строк, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2021 року апеляційну скаргу відповідача повернуто.

Згодом податковим органом повторно подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, до якої додано, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Другий апеляційний адміністративний суд ухвалами від 01 вересня 2022 року визнав неповажними наведені в клопотанні Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, причини пропуску строку апеляційного оскарження, а апеляційну скаргу залишив без руху, надавши заявнику десятиденний з дня вручення копії ухвали строк для подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження або зазначення інших підстав його пропуску.

При цьому, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що згідно платіжного доручення №5004 судовий збір за подання апеляційної скарги був сплачений 16 вересня 2021 року, однак у повторній апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, зазначає, що у зв`язку з обмеженим фінансуванням мало можливість сплатити судовий збір тільки 23 грудня 2021 року, що не узгоджується із датою вищевказаного платіжного доручення; до того ж, доводи, наведені Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку, жодним чином не підтверджують поважність причин його пропуску та не вказують на обставини, які були об`єктивно непереборними для своєчасного подання скаржником апеляційної скарги.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд керувався, у тому числі, положеннями частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Скаржником вимоги вказаної ухвали не виконано, натомість надіслано клопотання про продовження строку для усунення недоліків, в обґрунтування якого вказано, що у зв`язку з обмеженою кількістю працівників неможливо виконувати усі покладені функції, які виконувались податковим органом до впровадження воєнного стану.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року відмовлено як у задоволенні заявленого клопотання, так і у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частин першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Таким чином податковий орган, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен був забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.

Окрім цього, пунктом 2 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Другий апеляційний адміністративний суд врахував вищевказані норми процесуального закону та ухвалою від 21 вересня 2022 року відмовив у відкритті апеляційного провадження у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішень.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.С. Пасічник І.А. Гончарова І.Я.Олендер