Справа № 640/3317/21
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року справа №640/3317/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Національного агентства з питань запобігання корупції (бульвар Дружби народів, 28, м. Київ, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул Городецького, 13, м. Київ, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про скасування постанов,-

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Національного агентства з питань запобігання корупції до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з вимогами:

-скасувати Постанову від 19.01.2021 про відкриття виконавчого провадження у ВП №6400149, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C.;

-скасувати Постанову від 19.01.2021 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000 грн, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C.;

-скасувати Постанову від 19.01.2021 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмір 185,70 грн, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.03.2021 року адміністративну справу №640/3317/21 було передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Справа №640/3317/21 надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 06.04.2021.

Ухвалою суду від 12.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 позовні вимоги Національного агентства з питань запобігання корупції задоволено частково. Скасовано Постанову від 19.01.2021 року у ВП №64200149 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000 грн, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Національного агентства з питань запобігання корупції (бульв. Дружби Народів, 28, м. Київ, 01103; ) судовий збір в сумі 1513,33 (одна тисяча п`ятсот тринадцять) грн 33 коп.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову Національного агентства з питань запобігання корупції відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19.09.2022 касаційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі № 640/3317/21 скасовано, справу направлено до Львівського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

06.10.2022 справа надійшла до Львівського окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №640/3317/21 передано для розгляду судді Костецькому Н.В.

Ухвалою суду від 11.10.2022 адміністративну справу №640/3317/21 прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні, з викликом сторін.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою від 19.01.2021 відповідачем відкрито виконавче провадження у ВП №6400149 з примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/6820/20. Повний текст вказаного рішення складено 09.11.2020, отриманий позивачем 16.11.2020. Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду в справі №380/6820/20 позивач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши 15.12.2020 апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Згідно з інформації, яка розміщена на офіційному сайті Укрпошти вбачається, що апеляційна скарга надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 18.12.2020. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду 29.01.2021 залишено апеляційну скаргу без руху. Водночас, незважаючи на апеляційне оскарження рішення суду, що є обставиною в розумінні положень процесуального законодавства, яка унеможливлює його примусове виконання, 05.01.2021 Львівським окружним адміністративним судом видано у справі № 380/6820/20 виконавчий лист, у якому зазначено, що рішення яке оскаржено позивачем набрало законної сили 10.12.2020. Позивач вказує, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду 04.02.2021 було відкрито апеляційне провадження у справі № 380/6820/20 та призначено апеляційну скаргу до розгляду 04.03.2021. Відтак, рішення у справі № 380/6820/20 могло набрати законної сили не раніше ніж 04.03.2021. За таких обставин, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. фактично в порушення приписів ч. 4 ст. 4 Закону № 1404 -VIII не повернув виконавчий лист стягувачу, а відкрив виконавче провадження. Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C. на виконання виданого судом виконавчого листа від 05.01.2021 було відкрито виконавче провадження, постановлено стягнути виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, про що винесено спірні постанови від 19.01.2021 року. Позивач вважає такі рішення протиправними, оскільки примусовому виконанню підлягають лише ті рішення, які набрали законної сили. В той же час, факт апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції та подальший апеляційний розгляд суперечать можливості відкриття та здійснення виконавчого провадження.

В матеріалах справи міститься відзив представника відповідача на позовну заяву в якому повідомляє суд, що 19.01.2021 на виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від ОСОБА_1 на примусове виконання разом із відповідною заявою пред`явлено виконавчий лист № 380/6820/20, виданий 05.01.2021 Львівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Національного агентства з питань запобігання корупції видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію ОСОБА_1 , подану 04.07.2020 року. Відповідно 19.01.2021 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №64200149 з примусового виконання виконавчого листа від 05.01.2021 року №380/6820/20, про що прийнято відповідну постанову. Окрім того, відповідно до імперативних вимог закону відповідачем також було одночасно винесено постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Вважає, що державним виконавцем не порушено вимог законодавства, а значить відсутні підстави для визнання протиправними та скасування постанов від 19.01.2021 у ВП № 64200149. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Заявою від 21.04.2021 року позивачем було змінено предмет позову, з урахуванням чого просить суд:

-визнати протиправною та скасувати постанову від 19.01.2021 про відкриття виконавчого провадження №64200149, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C.;

-визнати протиправною та скасувати постанову від 19.01.2021 у ВП №64200149 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000 грн, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C.;

-визнати протиправною та скасувати постанову від 19.01.2021 у ВП №64200149 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмір 185,70 грн., винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C.

Також в матеріалах справи є відповідь на відзив від представника позивача в якому зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2021, задоволено заяву Національного агентства з питань запобігання корупції та визнано виконавчий лист виданий 05.01.2021 у справі № 380/6820/20 таким, що не підлягає виконанню. Національне агентство з питань запобігання корупції вважає, що оскаржувані постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження на підставі яких відповідач робить спроби стягнути виконавчий збір та витрати виконавчого провадження з Національного агентства з питань запобігання корупції, без законних на це підстав, вказує на наявність порушеного права Національного агентства з питань запобігання корупції та необхідність його відновлення шляхом встановлення протиправності та скасування оскаржуваних постанов. Беручи до уваги фактичні обставини у даній справі, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, очевидним є те, що заходи виконавчого примусу вчиняються державним виконавцем без виконавчого листа, тобто в порушення вимог Закону. На думку позивача твердження відповідача про те, що державним виконавцем не порушено вимог законодавства та підстави для скасування постанови відсутні, жодним чином не спростовує доводи позовної заяви та не вказує на те, що порушені права Національного агентства з питань запобігання корупції відновлено. Просить суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Згідно пояснень представника третьої особи Літинського Святослава Володимировича щодо позову або відзиву в яких повідомляє суд, що в провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/6820/20 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про зобов`язання Національного агентства з питань запобігання корупції видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію ОСОБА_1 , подану 04.07.2020 року. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 позов задоволено повністю. 05.01.2021 у справі №380/6820/20 видано виконавчий лист про зобов`язання Національне агентство з питань запобігання корупції (бульв. Дружби Народів, 28, м.Київ, 01103; ) видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), подану 04.07.2020 року. Рішення суду набрало законної сили 10.12.2020 року, а тому був виданий виконавчий лист. Вважає, що з моменту набрання рішенням законної сили 10.12.2020 року до 04.02.2021 року не було підстав для невиконання судового рішення, адже сам факт подачі апеляційної скарги поза строком подачі такої не зупиняє виконання рішення, яке набрало законної сили. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

У судовому засіданні 20.10.2022 представник позивача - Дубаневич О.З. заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у заявах по суті справи, просив позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні 20.10.2022 представник відповідача - Маркіна Л.Г. проти позову заперечила з підстав викладених у заявах по суті справи, просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

18.10.2022 до суду від представника третьої особи Золотухіна О.О. надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, причини неявки суду невідомі.

20.10.2021 у судовому засіданні судом заслухані вступні промови представників сторін, судом досліджені докази, що містяться в матеріалах справи та з врахуванням безпекової ситуації в Україні, за погодженням сторін, суд перерйшов до письмового провадження для постановлення рішення.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши пояснення третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 у справі № 380/6820/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Зобов`язано Національне агентство з питань запобігання корупції видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію ОСОБА_1 .

Повний текст рішення від 02.11.2020 у справі № 380/6820/20 складено 09.11.2020, отримано Національним агентством з питань запобігання корупції 16.11.2020.

15.12.2020 Національне агентство з питань запобігання корупції подало до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 у справі № 380/6820/20.

Ухвалою від 29.01.2021 апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 у справі № 380/6820/20 залишено без руху.

Ухвалою від 04.02.2021 Восьмим апеляційнимо адміністративним судом відкрито апеляційне провадження у справі № 380/6820/20 та призначено апеляційну скаргу до розгляду.

Судом встановлено, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі № 380/6820/20 апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року без змін.

Відповідно до інформації, яка знаходиться в матеріалах справи, Національним агентством з питань запобігання корупції 12.03.2021 добровільно виконано вищевказане рішення шляхом вилучення з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію, подану ОСОБА_1 від 04.07.2020, що не заперечується сторонами у справі.

Львівським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист від 05.01.2021 року №380/6820/20, у якому зазначено про його видачу на підставі рішення від 02.11.2020 року у справі №380/6820/20, яке набрало законної сили 10.12.2020 року.

Постановою від 19.01.2021 ВП №64200149 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №380/6820/20 виданого 05.01.2021.

19.01.2021 ВП №64200149 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. прийнято постанову про стягнення з Національного агенства з питань запобігання корупції виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн. та постанову від 19.01.2021 року ВП №64200149 про стягнення з позивача 185,70 грн витрат виконавчого провадження.

Відповідно до постанови від 06.04.2021 ВП №64200149 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39, статті 40 ЗУ Про виконавче провадження закінчено виконавче провадження, яке було відкрите на підставі виконавчого листа №380/6820/20 виданого 05.01.2021.

Згідно пояснень наданих представниками сторін в судовому засіданні, судом встановлено, що сторони були обізнані щодо винесених виконавцем документів.

Згідно з доказами, які знаходяться в матеріалах справи, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року у справі №380/6820/20 було задоволено заяву представника Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання виконавчого листа №380/6820/20 від 05.01.2021 таким, що не підлягає виконанню.

Позивач вважаючи безпідставним здійснення виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, яке оскаржене в апеляційному порядку, та прийняття державним виконавцем відповідних постанов звернувся до суду з позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Згідно з ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що 02.11.2020 року було прийняте, оголошена його вступна та резолютивна частини, рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/6820/20, а повне рішення в цій справі складене судом 09.11.2020 року.

Відтак, строк для апеляційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року у справі №380/6820/20 сплив 09.12.2020 року й цього дня таке рішення набрало законної сили.

У той же час, процесуальний закон дійсно обумовлює випадки подання апеляційної скарги після закінчення такого строку та можливість його поновлення. А саме, відповідно до ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, суд звертає увагу на те, що сам по собі факт подання апеляційної скарги поза межами строку для апеляційного оскарження не зупиняє дію судового рішення, яке набрало законної сили внаслідок спливу строку для апеляційного оскарження.

Натомість дія оскаржуваного рішення може бути зупинена лише відповідним рішенням апеляційного суду у відповідній ухвалі, у випадку поновлення судом строку на апеляційне оскарження (відповідно до ч. 4 ст. 300 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, та обставина, що позивачем було оскаржено рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року у справі №380/6820/20 до суду апеляційної інстанції 15.12.2020 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, самостійно не вплинула на чинність такого рішення. Дія ж рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року у справі №380/6820/20 була зупинена Восьмим апеляційним адміністративним судом лише 04.02.2021 року, коли ним прийнято ухвалу про відкриття апеляційного провадження та зупинення дії рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що видача виконавчого листа від 02.11.2020 року у справі №380/6820/20 базувалася на нормах чинного законодавства України, оскільки, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року у справі №380/6820/20 на той час було чинним і підлягало виконанню.

Відповідно дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року у справі №380/6820/20 є правомірними.

Враховуючи постанову від 06.04.2021 ВП №64200149 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про закінчення виконавчого провадження, яке було відкрите на підставі виконавчого листа №380/6820/20 виданого 05.01.2021, суд вважає постанову від 19.01.2021 про відкриття виконавчого провадження у ВП №6400149 такою, що вичерпала свою дію.

З врахуванням вищенаведеного позовна вимога в частині визнання протиправною та скасування постанови від 19.01.2021 про відкриття виконавчого провадження №64200149, винесеної державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C. задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови від 19.01.2021 у ВП №64200149 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000 грн, винесеної державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C.

Згідно частини 1 статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно частини 5 статті 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно частини 6 статті 26 Закону №1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Згідно частини 1 статті 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно частини 2 статті 27 Закону №1404 виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно частини 3 статті 27 Закону №1404 за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно частини 4 статті 27 Закону №1404 державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 №489/20802, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07.03.2018 у справі №750/7624/17, стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. На момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VІІІ не передбачено.

Судом встановлено, що постановою відповідача ВП №64200149 від 19.01.2021 було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №380/6820/20 виданого Львівським окружним адміністративним судом 05.01.2021.

19.01.2021 ВП №64200149 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. прийнято постанову про стягнення з Національного агенства з питань запобігання корупції виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн.

Пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону №1404 визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1404 у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до частини 7 статті 27 Закону №1404 у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Відтак, згідно вищевказаного, у разі визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, таке виконавче провадження підлягає закінченню і виконавчий збір в такому випадку не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Судом встановлено, що 12.03.2021 Національним агенством з питань запобігання корупції виконано вищевказане рішення шляхом вилучення з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію, подану ОСОБА_1 від 04.07.2020, що не заперечується сторонами у справі.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С.від 06.04.2021 ВП №64200149 керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39, статті 40 ЗУ Про виконавче провадження закінчено виконавче провадження, яке було відкрите на підставі виконавчого листа №380/6820/20 виданого 05.01.2021.

Відповідно до ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року у справі №380/6820/20 заяву представника відповідача про визнання виконавчого листа №380/6820/20 від 05.01.2021 таким що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №380/6820/20, виданий Львівським окружним адміністративним судом 05.01.2021 про зобов`язання Національне агентство з питань запобігання корупції (бульв. Дружби Народів, 28, м.Київ, 01103; ) видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), подану 04.07.2020 року.

Судом встановлено, що ухвалою від 18.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 380/6820/20 повернуто скаржнику.

Відтак, оскільки виконавчий лист у справі №380/6820/20 виданий Львівським окружним адміністративним судом 05.01.2021 визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження ВП №64200149 з його виконання підлягає закінченню, при цьому підстави для стягнення з Національного агентства з питань запобігання корупції виконавчого збору відсутні, а у разі, якщо виконавчий збір вже стягувався - стягнуті суми підлягають поверненню Національному агентству з питань запобігання корупції.

З огляду на вищевказане, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати Постанову від 19.01.2021 у ВП №64200149 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000 грн, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови від 19.01.2021 у ВП №64200149 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмір 185,70 грн., винесеної державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч.1 ст.42 ЗУ №1404 кошти виконавчого провадження складаються з:

виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

авансового внеску стягувача;

стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження(ч.2 ст.42 вказаного Закону).

Згідно з ч.3 ст.42 ЗУ №1404 витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч.4 ст.42 ЗУ №1404-VIII).

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.43 ЗУ №1404 з метою забезпечення провадження виконавчих дій виконавець може здійснювати інші витрати виконавчого провадження, крім встановлених Міністерством юстиції України, за умови їх обов`язкового авансування стягувачем. Після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу авансовий внесок повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Пунктом 1 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція №512/5), встановлено, що фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 554.

Згідно з п.2 розділу VI Інструкції №512/5 визначено, що витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про:

відкриття виконавчого провадження;

стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується);

стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується);

стягнення витрат виконавчого провадження;

закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження:

виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари);

пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Якщо у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа витрати виконавчого провадження, які здійснювалися приватним виконавцем за рахунок власних коштів, не були стягнуті, приватний виконавець за потреби виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом та цією Інструкцією.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Судом встановлено, що 19.01.2021 ВП №64200149 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. прийнято постанову про стягнення з позивача 185,70 грн витрат виконавчого провадження.

Згідно з Постановою від 06.04.2021 ВП №64200149 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39, статті 40 ЗУ Про виконавче провадження закінчено виконавче провадження, яке було відкрите на підставі виконавчого листа №380/6820/20 виданого 05.01.2021.

Судом встановлено, що судовим виконавцем в порушення вимог п.2 розділу VI Інструкції №512/5 не винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження та не надіслано її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Крім цього в порушення наведених вимог Інструкції №512/5 виконавцем передчасно винесено постанову від 19.01.2021 ВП №64200149 про стягнення з позивача 185,70 грн. витрат виконавчого провадження, оскільки така складена державним виконавцем Берегових В.С. до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.04.2021 ВП №64200149. Також виконавцем порушено обов`язок відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

З огляду на наведене, суд вважає, що постанова від 19.01.2021 ВП №64200149 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмір 185,70 грн., винесена державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C. є протиправною та підлягає скасуванню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з нормами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У зв`язку з чим, суд розподіляє обґрунтовані та підтверджені судові витрати на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 14, 73-78, 90, 132, 139, 143, 242-246, 250, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1.Позов Національного агентства з питань запобігання корупції (бульвар Дружби народів, 28, м. Київ, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул Городецького, 13, м. Київ, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про скасування постанов-задовольнити частково.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову від 19.01.2021 у ВП №64200149 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000 грн, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C.;

3.Визнати протиправною та скасувати постанову від 19.01.2021 у ВП №64200149 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмір 185,70 грн., винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових B.C.

4.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5.Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Національного агентства з питань запобігання корупції (бульв. Дружби Народів, 28, м. Київ, 01103; ) судовий збір в сумі 3026 (три тисячі двадцять шість) грн 66 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 20.10.2022.

Суддя Костецький Н.В.