Справа № 585/2029/22
Суддя: Цвєлодуб Г. О.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/2029/22
Номер провадження 2-а/585/36/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Цвєлодуб Г.О.,

секретарів судового засідання Салій О.І.,

за участю представника позивача адвоката Менька Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Меньком Д.Д., до Житомирської митниці Державної митної служби України, про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Менько Д.Д. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил № 0576/101000/21, видану 08.12.2021 Житомирською митницею Державної митної служби України, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 34 000 грн. та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 1240,50 грн. витрат на сплату судового збору та 8300 грн. витрат на оплату правничої допомоги.

Позов мотивовано тим, що позивач дізнався, що на його картковий рахунок, відкритий у АБ «УКРГАЗБАНК», накладено арешт за постановою старшого державного виконавця Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Цупро І.П. при примусовому виконанні постанови № 0576/101000/21, виданої 08.12.2021 Житомирською митницею. При зверненні 02.09.2022 до відділу ДВС у Роменському районі Сумської області він отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 68840612 від 20.04.2022 та копію постанови про порушення митних правил № 0576/101000/21, виданої 08.12.2021 Житомирською митницею. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 23.09.2021 до відділу митного оформлення «Оліївка» митного посту «Житомир-центральний» Житомирської митниці Держмитслужби до митного оформлення в митному режимі «Імпорт 40 АА» подано електронну митну декларацію від 23.09.2021, якій присвоєно номер UA101020/2021/014455 товар: «легковий автомобіль марки «ALFA ROMEO», модель «156 SPORTWAGOH», кузов № НОМЕР_1 . Згідно товарно-супровідних документів та ЕМД № UA101020/2021/14455 одержувач/імпортер є громадянин України ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , особа, відповідальна за фінансове врегулювання: громадянка України ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , країною відправлення/експортером є Литва. Згідно баз даних АСМО «Інспектор» за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску автомобіль марки «АLFА ROМЕО», модель «156 SPORTWAGON», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 було ввезено на митну територію України по каналу митного контролю «зелений коридор» в зоні діяльності Чернігівської митниці 28.09.2018 для особистого користування у митному режимі «транзит» громадянином України ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 . Згідно обліків, що містяться у ЦБД ЄАІС Держмитслужби, інших фактів перетину державного кордону вказаним транспортним засобом (крім ввезення 28.09.2018), або його поміщення в інший митний режим станом на 23.09.2021 не встановлено. Громадянка України ОСОБА_2 у своєму поясненні зазначила, що вказаний транспортний засіб придбала через мережу «Іпternet» у посередника на ім`я ОСОБА_3 . Будь яких пояснень щодо обставин ввезення та передачі вищевказаного транспортного засобу від громадянина України ОСОБА_1 до Житомирської митниці на момент розгляду справи по суті не надходило. Про розгляд справи громадянин України ОСОБА_1 належним чином повідомлявся, на розгляд справи не прибув. Справу розглянуто без його участі. Вказав, що жодного відношення ОСОБА_1 до ввезення на митну територію України для особистого користування в митному режимі «транзит» транспортного засобу марки «АLFА ROМЕО», модель «156 SPORTWAGON», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , оформлення та подання товарно-супровідних документів та ЕМД № UА101020/2021/14455, згідно яких він є одержувачем/імпортером вказаного автомобіля не має. За кордон до Литви у період ввезення автомобіля на митну територію України він не вибував. 28.09.2018, тобто у день ввезення автомобіля на митну територію України, оформлення та подання товарно-супровідних документів та ЕМД № ІІА101020/2021/14455, він перебував на роботі у Міжрегіональному центрі швидкого реагування Державної служби України з надзви¬чайних ситуацій (м. Ромни). Крім того, він ніколи не проживав та не був зареєстрований за адресою, вказаною у товарно-супровідних документах та ЕМД № UА101020/2021/14455: АДРЕСА_1 , оскільки з 16.02.1993 постійно проживає та зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином, при складанні протоколу, розгляді справи про порушення митних правил та прийнятті постанови в справі про порушення митних правил відповідачем не дотримано вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, обмежено ОСОБА_1 у реалізації прав, передбачених Митним кодексом України, не дотримано вимог чинного законодавства та принципів, передбачених статтею 2 КАС України. Також вважає, що при розгляді справи мають бути враховані правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішеннях від 20 травня 2010 року та від 25 листопада 2008 року у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, в яких ЄСПЛ наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.09.2022р. відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив обставини, викладені в позові, просив про його задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, відзив на позов не подавав.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог адміністративного позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає,що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.4 ст. 2 КУпАП - питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Судом встановлено, що постановою начальника Житомирської митниці Державної митної служби по справі про порушення митних правил № 0576/101000/21 від 08 грудня 2021 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 МК України, яке виразилось в тому, що громадянин України ОСОБА_1 , ввізши транспортний засіб марки «ALFA ROMEO», модель «156 SPORTWAGOH», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 на митну територію України для особистого користування в митному режимі «транзит», передав його у володіння, користування або розпорядження іншій особі, яка безпосередньо не ввозила цей транспортний засіб на митну територію України.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (стаття 486 Митного кодексу України).

Посадова особа, при розгляді справи про порушення митних правил у відповідності до вимог ст.489 Митного кодексу України, зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок у правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер свої дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2021 до відділу митного оформлення «Оліївка» митного посту «Житомир-центральний» Житомирської митниці Держмитслужби до митного оформлення в митному режимі «Імпорт 40 АА» подано електронну митну декларацію від 23.09.2021, якій присвоєно номер UA101020/2021/014455 товар: «легковий автомобіль марки «ALFA ROMEO», модель «156 SPORTWAGOH», кузов № НОМЕР_1 .

Відповідно до товарно-супровідних документів та ЕМД № UA101020/2021/14455 одержувач/імпортер є громадянин України ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , особа, відповідальна за фінансове врегулювання: громадянка України ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , країною відправлення/експортером є Литва.

Згідно баз даних АСМО «Інспектор» за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску автомобіль марки «АLFА ROМЕО», модель «156 SPORTWAGON», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 було ввезено на митну територію України по каналу митного контролю «зелений коридор» в зоні діяльності Чернігівської митниці 28.09.2018 для особистого користування у митному режимі «транзит» громадянином України ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно обліків, що містяться у ЦБД ЄАІС Держмитслужби, інших фактів перетину державного кордону вказаним транспортним засобом (крім ввезення 28.09.2018), або його поміщення в інший митний режим станом на 23.09.2021 не встановлено.

Громадянка України ОСОБА_2 у своєму поясненні зазначила, що вказаний транспортний засіб придбала через мережу «Іпternet» у посередника на ім`я ОСОБА_3 .

Будь яких пояснень щодо обставин ввезення та передачі вищевказаного транспортного засобу від громадянина України ОСОБА_1 до Житомирської митниці на момент розгляду справи по суті не надходило.

Відповідно до довідки № 116 від 05.09.2022 р. старший сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 28.09.2018 року виконував свої посадові обов`язки за місцем дислокації центру в Міжрегіональному центрі швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій (м. Ромни).

Як вбачається з довідки № 01-35/3960 від 03.09.2022 року про інформацію реєстрації місця проживання за відомостями Управління адміністративних послуг Роменської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.02.1993 зареєстрований по теперішній час за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.4 ст.469 МК України, передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу транспортного засобу було укладено без участі позивача, митне оформлення транспортного засобу було здійснено відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», яким не передбачено, що таке митне оформлення має бути здійснено виключно особами, які ввезли транспортні засоби на митну територію України, суд доходить висновку про відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 МК України.

Крім того, ч.1 ст. 522 МК України визначено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477- 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Відповідно до частини другої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правовірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з яким закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Згідно приписів ч.ч.1, 2 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.55 Конституції України).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад правопорушення за ч.4 ст.469 МК України, протиправність дій позивача та наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.469 МК України по постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил № 0576/101000/21 від 08.12.2021 року відповідачем не доведена.

З урахуванням викладеного, виходячи з предмету адміністративного позову та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0576/101000/21 від 08.12.2021року, у зв`язку з обґрунтованістю вимог позивача та відсутністю належних та допустимих доказів на спростування її правомірності зі сторони відповідача.

Отже, суд приходить до висновку, що постанова начальника Рівненської митниці у справі № 0217/20400/21 від 15.12.2021 року підлягає скасуванню внаслідок її протиправності.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України).

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Встановлена на законодавчому рівні можливість сторін отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту своїх прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що 03.09.2022 року між адвокатом Меньком Д.Д. та позивачем було укладено Договір про надання правничої допомоги в адміністративній справі, за умовами якого адвокат прийняв на себе зобов`язання надати позивачу правничу допомогу при підготуванні до розгляду та при розгляді у Роменському міськрайонному суді та інших судах всіх інстанцій вказаної справи (а.с. 20).

Пунктом 4.2 Договору передбачено обов`язок Клієнта сплатити суму гонорару, яка обумовлена між ним та адвокатом при укладенні договору.

Згідно фіскального чеку від 03.09.2022 ОСОБА_1 сплатив гонорар в сумі 8300 грн. (а.с. 22).

Тобто, факт понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу підтверджується належними і допустимими доказами, доданими до матеріалів адміністративного позову.

Враховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом Меньком Д.Д. професійної правничої допомоги у цій справі, приймаючи до уваги складність справи та виконані адвокатом роботи по даній справі, витрачений ним час, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд приходить до висновку, що розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу сумі 8300,00 грн. є співмірним та підлягає стягненню з відповідача Житомирської митниці Державної митної служби України на користь позивача.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України на користь позивача підлягають відшкодуванню 8300,00 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу, а також 1240,50 грн. в рахунок повернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 242, 246 ,286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил № 0576/101000/21, видану 08.12.2021 Житомирською митницею Державної митної служби України, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 34 000 гривень.

Закрити провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України (м. Житомир, вул. Перемоги, 25, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) 1240 (одну тисячу двісті сорок) гривень 50 копійок витрат на сплату судового збору та 8300 (вісім тисяч триста) гривень витрат на оплату правничої допомоги.

Рішення суду, у справах за ст. 286 КАС України, може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення судунабирає законноїсили післязакінчення строкуподання апеляційноїскарги всімаучасниками справи,якщо апеляційнускаргу небуло подано.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ