Справа № 275/87/22
Суддя: Данилюк О. С.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/87/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

за участю секретаря с/з Столярчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування.

В обґрунтування позову зазначила, що 01.02.2022р. від ПАТ КБ «Приватбанк» їй на телефон надійшло повідомлення про накладення арешту на кошти, що перебувають на її рахунку, Брусилівським ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного управління МЮ (м. Хмельницький). Наступного дня вона, звернувшись до Брусилівського відділу ДВС, дізналась, що арешт на її кошти було накладено на примусове виконання постанови серії ГАБІ № 353731, виданої 06.11.2021р. відділом поліції № 2, копію якої вона у відділі ДВС також отримала. З даної постанови, винесеної інспектором СПД № 1 ВП № 2 ЖРУП старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В., вбачалось, що 06.11.2021р. о 02 год. 33 хв. вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила, що колишній чоловік погрожує фізичною розправою та увірвався до будинку, хоча насправді цього факту не було, перебувала в п`яному вигляді на вулиці, чим ображала людську гідність та громадську мораль. Через це на неї на підставі ст. 36, 178, 183 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400 гривень.

Вважає вказану постанову незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, через наступне. Так, дійсно 06.11.2021р. вона перебувала у себе в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Близько 2 години 30 хвилин вона здійснила дзвінок за номером 102 та викликала працівників поліції, оскільки в її будинку перебував її знайомий на ім`я ОСОБА_2 , який не бажав добровільно залишати її будинок та ображав її. Тобто виклик поліції вона здійснила, щоб працівники поліції захистили її від несанкціонованого втручання з боку іншої особи у її особисте життя. Зазначила, що коли на її виклик приїхали працівники поліції, вони фактично з нею не спілкувались, а ОСОБА_2 самостійно вийшов з її будинку, сів до салону автомобіля працівників поліції, та вони поїхали. Таким чином, вважає, що оскільки у той день вона у стані алкогольного сп`яніння не перебувала, знаходилась у своєму будинку, то підстав до притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП у працівників поліції не було. Стосовно завідомо неправдивого виклику зазначила, що виклик працівників поліції нею було здійснено, оскільки було порушено її право на спокій, і вона просила працівників поліції це право захистити і саме з цією метою вона телефонувала на лінію 102, а тому наполягає, що виклик був правдивим та відповідав тим обставинам, на які вона посилається у цьому позові.

Вважає, що винесши постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, без жодних доказів її винуватості у вчиненому та не надавши можливості довести свою невинуватість, інспектор поліції порушив вимоги КУпАП, через що оскаржувана постанова має бути визнана протиправною та скасована.

Просила визнати постанову серії ГАБІ № 353731 від 06.11.2021р. по справі про адміністративне правопорушення відносно неї, винесену інспектором з СПД № 1 ВП № 2 ЖРУП старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В., протиправною та скасувати.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 07.02.2022р. у вказаній адміністративній справі було відкрито провадження та поновлено строк для звернення до суду для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Представником відповідача ГУНП в Житомирській області було подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач позовні вимоги останньої не визнав через наступне. Так, з рапорту інспектора з СПД № 1 ВП № 2 ЖРУП старшого лейтенанта поліції Кузинського В.В. про результати відпрацювання повідомлення, яке надійшло на лінію 102 (ЄО № 9833) 06.11.2021р. о 03:13 год., вбачається, що прибувши на місце виклику, було встановлено, що заявниця перебуває в стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, через що на заявницю ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП. Крім того, по приїзду працівників поліції на місце події заявниця відмовилась від написання заяв чи надання будь-яких пояснень. Тому доказом вчинення позивачкою адміністративного правопорушення відповідач вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення. При цьому, на думку відповідача, позивачка не надала жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тому її твердження щодо неправомірних дій з боку інспектора поліції, допущених під час складання оскаржуваної постанови, є необгрунтованими. Відповідач вважає, що інспектором поліції було правомірно винесено оскаржувану постанову, а позивачка, оскаржуючи її, намагається уникнути відповідальності за вчинене. Просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, надіслали клопотання про розгляд справи в їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, серія ГАБІ № 353731 від 06.11.2021 року, винесеною інспектором СПД № 1 ВП № 2 ЖРУП старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В., на позивачку ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178, ст. 183 КУпАП., у вигляді штрафу в розмірі 3 400 гривень.

В постанові зазначено, що 06.11.2021р. о 02 год. 33 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спец лінію 102 та повідомила, що колишній чоловік погрожує фізичною розправою та увірвався до будинку, хоча насправді цього факту не було, перебувала в п`яному вигляді на вулиці, чим ображала людську гідність та громадську мораль, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 36, ч. 1 ст. 178, ст. 183 КУпАП (а.с. 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, в тому числі передбачені ч. 1 та 2 ст. 178, ст. 183 КУпАП тощо.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами..

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

При цьому згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, на підтвердження винуватості позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178, ст. 183 КУпАП, відповідачем було надано лише рапорт інспектора поліції, яким було винесено оскаржувану постанову (а.с. 27).

Разом з тим, на думку суду, сам по собі рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, про що також зазначив у своїй постанові від 20.05.2020р. у справі № 524/5741/16-а і КАС ВС.

Не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення і оскаржувана постанова про притягнення позивачки до адміністративної відповіданості, оскільки така постанова за своєю природою є результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення після збору та дослідження доказів вчинення такого правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі « Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988р. зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення, і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати достатньо доказів дя засудження обвинуваченого.

При цьому правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосоваувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991р. рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вказане, та беручи до уваги, що відповідачем не надано достатніх доказів на спростування заявлених позовних вимог, ним в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

За таких обставин постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 353731 від 06.11.2021 року, винесена інспектором СПД № 1 ВП № 2 ЖРУП старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В., згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178, ст. 183 КУпАП., у вигляді штрафу в розмірі 3 400 гривень, підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) (п. 2) або закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3).

Разом з тим, Верховний Суд у своїй постанові від 01.03.2021 р. у справі № 490/843/15-а зазначив, що системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду касаційної інстанції дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу, або ж суду у передбачених в статті 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права відповідно до ч. 6 вказаної статті цього Закону.

З врахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 178, 183, 245, 251 КУпАП та керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 257-262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування, - задовольнити.

Постанову серії ГАБІ № 353731 від 06.11.2021р. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178, ст. 183 КУпАП відносно ОСОБА_1 , винесену інспектором з СПД № 1 ВП № 2 ЖРУП старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В.,- скасувати.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ О.С. Данилюк