Справа № 120/8328/22
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

19 жовтня 2022 р. Справа № 120/8328/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Заброцька Людмила Олександрівна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про: визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви подані адвокатом Волошиним Ігорем Андрійовичем в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до пунктів 2, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів адміністративного позову вбачається, що позовна заява подана до суду в інтересах ОСОБА_1 , при цьому вона підписана як позивачем, так і представником позивача - адвокатом Волошиним Ігорем Андрійовичем.

Частиною першою статті 55 КАС визначено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону №5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону №5076-VI).

Рада адвокатів України рішенням від 12 квітня 2012 року №41 затвердила Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів (нова редакція) (далі - Положення).

Відповідно до пункту 4 Положення, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Так, відповідно до підпункту 12.4 Положення ордер повинен містити наступні реквізити: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Відповідальність за достовірність вказаних в ордері даних несе адвокат (особа, яка видала ордер) (п. 15 Положення).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що національний законодавець чітко вказав на обов`язок адвоката вказувати в ордері судові органи, в яких він надає правову допомогу, зокрема в графі «Назва органу, у якому надається правова допомога».

Отже, у разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, в якому адвокат надає правову допомогу.

На підтвердження повноважень на представництво у суді представником позивача ОСОБА_2 до матеріалів позовної заяви додано ордер від 11.10.2022 року №1045964. Як вбачається з вказаного ордеру, ОСОБА_2 надає правову допомогу ОСОБА_1 "У справі за позовом до в/ч НОМЕР_1 про поновлення у списках військової частини".

Таким чином, слід констатувати, що в ордері не зазначено органу, в якому надається правова допомога. Відтак, неможливо встановити, чи повноваження адвоката, як представника, розповсюджуються лише на звернення до Військової частини НОМЕР_1 , чи на інші органи та які саме. А тому такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката Волошина І.А. на надання правової допомоги позивачу в даній справі у Вінницькому окружному адміністративному суді, зокрема і на звернення до суду в інтересах позивача.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 КАС України та стаття 10 Закону №1402-VIII) передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18, ухвалі Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 420/866/20.

Отже, оскільки ордер №1045964 про надання правової допомоги позивачу, який виданий 11.10.2022, не містить усіх необхідних реквізитів (зокрема Вінницький окружний адміністративний суд не назначено як орган, в якому надається правова допомога), то в розумінні наведеного законодавства такий ордер не є документом, що підтверджує повноваження адвоката Волошина І.А. на представництво інтересів ОСОБА_1 у Вінницькому окружному адміністративному суді.

При цьому, в позовній заяві позивач ставить вимогу про стягнення на його користь витрат на правову допомогу. В той же час, виходячи з вищенаведеного, доказів отримання такої правової допомоги не надає.

З огляду на викладене, позовну заяву підписано, зокрема, і особою ( представником позивача - адвокатом Волошиним Ігорем Андрійовичем), право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

В той же час суд приймає до уваги, що позов підписано також особисто позивачем, таким чином підстави для його повернення відсутні. Проте позов не відповідає вимогам ст. 160 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху.

Як зазначено вище, представником позивача не долучено до матеріалів позовної заяви належного документу на підтвердження повноважень, а також в позовній заяві не зазначено всіх відомостей, визначених в п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, щодо представника позивача, зокрема не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер та серію паспорта громадянина України. Вказане є недотримання вимог ч. 6 ст. 160 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, позовну заяву належить залишити без руху з наданням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків шляхом надання суду належного документу на підтвердження повноважень представника позивача - адвоката Волошина Ігоря Андрійовича, а також зазначення відомостей щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру та серії паспорта громадянина України представника позивача.

Керуючись ст. ст. 160, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна