Справа № 200/4584/22
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

20 жовтня 2022 року Справа №200/4584/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс

про заміну стягувача правонаступником за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 64072593, яке відкрито та перебуває на виконанні у приватного виконавця Табінського О.В. від 28.12.2020 року з АТ «ОТП Банк» на ТОВ «Цикл Фінанс» у зв`язку з переходом до ТОВ «Цикл Фінанс» прав кредитора за кредитним договором № від 27.06.2019 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс про заміну стягувача правонаступником, суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Частинами 1, 3 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Відповідно до частини 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 1 частини 1 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) від 2 червня 2016 року №1401-VIII.

02 червня 2016 року за №1401-VIII Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України, відповідно до яких розділ XV Перехідні положення Основного Закону України було доповнено пунктом 11, який передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року (абзац перший пункту).

Пунктом 11 розділу XV Перехідні положення Конституції України врегульовані саме питання представництва. Про самопредставництво в Конституції України не йдеться, воно передбачено лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.

За загальним правилом право на самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Разом з тим, змінами, внесеними до Кодексу адміністративного судочинства України Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення від 18 грудня 2019 року №390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи і визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення […] беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).

З аналізу наведених норм закону вбачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку, передбачених статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальних прав можливий за умови сукупної наявності обох цих підстав.

Тобто, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи […] без додаткового уповноваження.

Відповідно до частини першої статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації (частина 4 статті 87 Цивільного кодексу України).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються, окрім Цивільного кодексу України, спеціальним Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Загальні засади державної реєстрації, а також її основні принципи визначені в статті 4 вказаного Закону. До них, зокрема, належать обов`язковість та публічність державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі. З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр) (частина 1статті 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) .

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частин 3 статті 9 Закону).

При цьому, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1цього Закону Витяг з Єдиного державного реєстру містить відомості, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, яка, зокрема, визначає, що внесені до Реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі. Якщо ж відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі.

Отже, відсутність відповідного запису у Реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Із заяви про заміну стягувача правонаступником вбачається, що вона підписана Шрамовичем В.І.

Разом з цим, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підтвердження можливості Шрамович В.І. здійснювати представництво товариства з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс заявником не надано.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що Шрамович В.І. має статус адвоката і такого документа до позовної заяви не додано.

Документи, подані Шрамович В.І. на підтвердження своїх повноважень, а саме довіреність №10 від 04.01.2022 року, не приймаються до уваги, оскільки не є тими документами, що можуть підтвердити відповідні повноваження, як зазначалося раніше це закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).

Таким чином, суду не надано належних доказів того, що ОСОБА_2 є особою, яка має право на звернення до суду та вчинення будь-яких процесуальних дій від імені товариства з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Частиною 3 статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Згідно абзацу 10 частини 1 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Частиною 2 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що боржник має бути повідомлений про розгляд питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

До заяви товариства з обмеженою відповідальністю ЦИКЛ ФІНАНС про заміну стягувача не додані докази надсилання боржнику вказаної заяви.

У відповідності до частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

При постановленні ухвали судом враховані правові висновки щодо застосування норм права, викладені в ухвалах Верховного Суду від 21 січня 2020 року по справі № 826/12108/18, від 03 лютого 2020 року по справі № 160/6823/19.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 64072593, яке відкрито та перебуває на виконанні у приватного виконавця Табінського О.В. від 28.12.2020 року з АТ «ОТП Банк» на ТОВ «Цикл Фінанс» у зв`язку з переходом до ТОВ «Цикл Фінанс» прав кредитора за кредитним договором № від 27.06.2019 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Давиденко