Справа № 640/8356/22
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8356/22 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Маруліна Л.О., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Управління державної охорони України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2022 року про повернення апеляційної скарги у справі за адміністративним позовом Управління державної охорони України до Печерського районний відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними постанов, -

В С Т А Н О В И В :

Управління державної охорони України (далі по тексту - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Печерського районний відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач) в якому просило:

- визнати дії державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Синельник Ю.М. щодо відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження - протиправними;

- визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Синельник Ю.М. від 11.05.2022 ВП №68985457 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- стягнути з Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь УДО України сплачену суму виконавчого збору у розмірі 26 000,00 гривень;

- стягнути з Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь УДО України сплачену суму мінімальних витрат виконавчого провадження 269,00 гривень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2022 року повернуто позивачу позовну заяву.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про продовження строку розгляду апеляційної скарги Управління державної охорони України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2022 року на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Так, матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2022 року позовну заяву Управління державної охорони України повернуто позивачу.

Приймаючи рішення про повернення позивачу позовної заяви, суд першої інстанції керувався пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що Управлінням державної охорони України не усунуто недоліки позовної заяви в частині сплати судового збору та не надано суду доказів та обґрунтувань щодо наявності поважних причин не подання позову до суду вчасно 01.06.2022 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2022 року позовну заяву Управління державної охорони України залишено без руху.

Судом зазначено, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом: надання суду примірника позовної заяви з додатками для відповідача, доказу сплати судового збору та заяви про поновлення строку звернення до суду.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду першої інстанції, 22.06.2022 року представником позивача направлено на адресу суду лист до якого додано докази сплати судового збору - копію платіжного доручення №2873 від 16.06.2022 року; заяву про поновлення строку на звернення до суду та докази отримання оскаржуваних постанов; позовну заяву в новій редакції в двох примірниках (а.с.13-40).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовими положеннями ч. 2 ст. 287 КАС України, яка має певні особливості, регламентовано, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, зазначив, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви в цій частині сплати судового збору у справі №640/8356/22, оскільки, згідно з призначенням платежу, судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. Управлінням державної охорони України сплачено за позовну заяву у справі №640/16688/21.

Між тим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що сплата судового збору відбулася за призначенням номеру виконавчого листа №640/16688/21 (а.с.33). Крім того, позивачем судовий збір сплачено 16.06.2022 року, тобто після постановлення судом першої інстанції ухвали про залишення позовної заяви без руху 09.06.2022 року.

Також, як вже вище зазначалося судом, Управлінням державної охорони України додано до листа про усунення недоліків 2 примірника позовної заяви з додатками для відповідача.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що в частині сплати судового збору та надання примірника позовної заяви з додатками для відповідача, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Щодо пропуску строку звернення з даним позовом до суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивачем не наведено жодних причин пропуску процесуального строку звернення до суду з даним позовом, після отримання копій оскаржуваних постанов 21.05.2022 року.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що десятиденний строк звернення до суду із цим позовом сплив 01.06.2022 року, разом з тим, Управлінням державної охорони України подано до суду позов 03.06.2022 року.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 статті 74 Закону № 1404-VIII встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Правовими положеннями ч. 5 статті 74 Закону № 1404-VIII регламентовано, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить до висновку про помилкове застосування судом першої інстанції в даному випадку правових норм КАС України, а саме частини статті 287 КАС України, адже в даному випадку діють норми спеціального законодавства.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм права, оскільки Управлінням державної охорони України позовну заяву подано до суду 03.06.2022 року, тобто на 10-й робочий день, з моменту отримання оскаржуваних постанов (21.05.2022 року).

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, адже Управлінням державної охорони України усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У зв`язку з вищезазначеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду і вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 169, 242, 308, 310, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державної охорони України - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2022 року про повернення позовної заяви - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

А.Г. Степанюк

Повний текст виготовлено 20.10.2022 року