Справа № 161/11447/22
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/250/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Черняка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 3 (м. Луцьк) Луцького районного управління поліції ГУПН у Волинській області, Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2022 позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог вказує, що він працює охоронцем в ПП «НІЛ», яке надає охоронні послуги ТОВ «Дельта-7» з охорони об`єкту Торгового комплексу «Новий ринок», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

13 серпня 2022 року він перебував на чергуванні ТК «Новий ринок» та помітив, що на орендованій земельній ділянці, яка надана товариству для встановлення та облаштування зупинки громадського транспорту, площадки міжзмінного чергування водіїв і стоянки транспортних засобів здійснюється торгівля кавунами, шляхом перевантаження товару з однієї машини до іншої протягом всього дня. ОСОБА_1 неодноразово підходив до водія ТЗ з вимогою припинення незаконної торгівлі, однак на його прохання ніхто не відреагував. У зв`язку з цим, останній викликав поліцію. На виклик приїхав інспектор СРПП ВП №3 Луцького РУП старший лейтенант поліції Лучко Ю.Г., однак жодних дій з припинення незаконної торгівлі не здійснив, мотивуючи це тим що порушень не вбачає (здійснюється лише перезавантаження товару). Відтак, за завідомо неправдивий виклик поліції на позивача складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

ОСОБА_1 вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм закону, просить скасувати її та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Копії ухвал про відкриття спрощеного позовного провадження надіслано сторонам.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглядає її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме: щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на вищевикладене, а також відсутність від сторін клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, суд здійснює розгляд у порядку письмового провадження.

Станом на час розгляду справи, відповідачі, будучи належним чином повідомленні про розгляд справи, правом подачі письмового відзиву на позов не скористались.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

З постанови серії ГАБІ №3000131 від 13.08.2022 року вбачається, що 13.08.2022 року близько 17:35 год. ОСОБА_1 за адресою: с. Рованці Луцького р-ну вул.Європейська, здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб (виклик на лінію 102). Дії особи кваліфіковані за ст. 183 КУпАП, за що передбачена відповідальністю у виді накладення адміністративного стягнення в розмірі 850 грн. (а.с.5).

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1ст. 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183КУпАП.

З наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем, не надається можливим встановити, що поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вищевказаних приписів чинного законодавства, зокрема щодо встановлення всіх обставин справи. Будь-яких доказів (зокрема, фото- та/або відеоматеріалів; пояснень свідків тощо), які б підтверджували факт вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що вказаного правопорушення не здійснював, оскільки за твердженнями на підконтрольній йому для здійснення охорони території відбувалась незаконна торгівля товарами, на зауваження останнього щодо припинення забороненої діяльності винні особи не реагували, тому він зателефонував до спецлінії 102, з метою отримати відповідну допомогу від співробітників поліції.

Таким чином, у позивача, який викликав поліцію, станом на момент здійснення виклику, були всі підстави вважати, що існує факт порушення законодавчо встановлених норм та вимог з боку водіїв транспортних засобів, які здійснювали незаконну торгівлю.

Відтак, у суду є підстави вважати, що позивач здійснив виклик поліції не безпідставно, а з метою захисту порушених прав.

Сам лише факт того, що подія, з приводу якої був здійснений виклик, не підтвердилася, не вказує на завідому неправдивість виклику, оскільки особа може об`єктивно чи суб`єктивно помилятися з цього приводу.

Крім того, матеріали справи не містять доказів наявності ознак суб`єктивної сторони правопорушення, а саме прямого умислу особи на здійснення завідомо неправдивого виклику працівників поліції.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів справи вбачається, що сторона відповідача не надала жодного доказу на підтвердження правомірності винесеного рішення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказаний вище правовий висновок наведений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.07.2020 року, справа № 463/1352/16-а.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява№ 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що суб`єктом владних повноважень не доведено законності прийнятого ним рішення, а відтак, і факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 496, 20 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією, отже суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача судового збору у розмірі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Постанову серії ГАБІ № 300131 від 13 серпня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.183 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі: Відділення поліції №3 Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області (Волинська область, місто Луцьк, вулиця Боженка 34);

Головне управління Національної поліції у Волинській області (Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка 11; ).

Повний текст судового рішення складено та підписано 20 жовтня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк