Справа № 160/25114/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/25114/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року (м. Дніпро, суддя Букіна Л.Є.) у справі № 160/25114/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 12.11.2021 № 33/24/С-5382, про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського станом на 19.11.2019;

- зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019 відповідно до частин 3, 18 ст. 43, ч. 3 ст. 51 та частин 1, 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» від 13.02.2008 № 45, «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 № 988, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 12.11.2021 № 33/24/С-5382 у розмірі 82 відсотків від грошового забезпечення з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та індексації доходів, без обмеження максимальним розміром, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01.12.2019 до моменту здійснення перерахунку та виплати пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року позовні вимоги задоволені частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку та виплаті з 01.12.2019 пенсії згідно із нової довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 18.10.2021 № 33/24/С-5059, виданої на ім`я позивача;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити позивачу з 01.12.2019 пенсію згідно із нової довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 18.10.2021 № 33/24/С-5059, з урахуванням усіх складових та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) й премії, що містяться у довідці з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року виправлено описку у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2022, а саме: замість « 81%» зазначено « 82%».

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що викладені судом першої інстанції у рішенні та позовні вимоги позивача у позовній заяві відрізняються, а саме судом не вказані вимоги позивача щодо перерахунку та виплати пенсії позивача з урахуванням: 82 % основного розміру його пенсії, індексації, без обмеження максимального розміру пенсії.

У рішенні судом не надано оцінку доводам позивача щодо індексації та обмеження максимального розміру пенсії.

Висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо перерахунку та виплати пенсії позивача з урахуванням 82 % основного розміру його пенсії та без обмеження максимального розміру пенсії є передчасними та спрямованими на майбутнє, на думку позивача, є помилковим з огляду на наступне.

Так, пенсію позивача у розмірі 82% від його грошового забезпечення визначено ще в 1996 році та підтверджено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 у справі № 804/2748/18.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у рішенні від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18, під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення. Натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Згідно зі ст. 4 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

З квітня 2018 року після перерахунку пенсії позивача на підставі постанови КМУ № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» відповідач безпідставно не здійснює індексацію пенсії позивача. На думку позивача, оскільки індексація була протиправно припинена, то її поновлення повинно відбутися з дати нового перерахунку його пенсії, тобто з 01.12.2019.

Згідно розрахунку, з 01.12.2019 розмір пенсії позивача без урахування індексації та надбавок перевищує 10 прожиткових мінімумів, встановлених ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік».

У постанові від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI.

Аналіз норм законодавства, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, дає підстави для висновку, що з 20.12.2016 частина сьома статті 43 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, а саме 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи, є нечинною та не підлягає застосуванню у спірних відносинах.

Отже, пенсія особам, що отримують її за Законом 2262-ХІІ, повинна виплачуватись без обмеження максимальним розміром.

Велика Палата Верховного Суду у постанові 08 червня 2021 року (справа № 662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21) дійшла висновків, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на це, у разі неправильної кваліфікації позивачами змісту правовідносин не можуть наступити негативні для позивача наслідки, навіть за формальних підстав.

Тобто, суд самостійно повинен визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору, навіть щодо якої помиляються сторони. Позивач вважає, що в даному випадку при розгляді цієї справи помилився саме суд першої інстанції.

Позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити повністю.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу позивача до апеляційного суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

У відповідь на заяву позивача від 02.11.2021 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» складено та з листом від 12.11.2021 № 33/24-8060 надано позивачу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача за листопад 2019 року за прирівняною посадою від 12.11.2021 № 33/24/С-5382.

18 листопада 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив:

- здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі вказаної довідки, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82 % сум грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично проведених виплат;

- при проведенні перерахунку врахувати період, з якого органами ПФУ не проводиться індексація пенсії, та здійснити перерахунок пенсії згідно оновленої довідки з 01.12.2019, з урахуванням індексації;

- провести в добровільному порядку одночасно компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перерахованої, але не виплаченої частини пенсії.

До заяви позивач долучив довідку Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» про розмір грошового забезпечення позивача за листопад 2019 року за прирівняною посадою від 12.11.2021 № 33/24/С-5382.

Листом від 26.11.2011 №41868-35630/Т-01/8-0400/21 відповідач повідомив позивачу про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 12.11.2021 № 33/24/С-5382

Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо перерахунку пенсії позивача згідно довідки від 12.11.2021 № 33/24/С-5382, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача з 01.12.2019 здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача згідно нової довідки з урахуванням раніше здійснених виплат, оскільки підставою для перерахунку є оновлена довідка та відповідне звернення позивача щодо його проведення.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача виходячи із 82 % грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром, оскільки такі вимоги є передчасними та спрямованими майбутнє, адже відповідач не здійснював перерахунок пенсії на підставі спірної довідки та не зменшував її основний розмір, а також не встановлював обмеження, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що права позивача у цій частині порушувались.

Суд апеляційної інстанції погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

За приписами частин першої, другої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

29.12.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII, яким статтю 63 Закону № 2262-XII доповнено новою частиною третьою, згідно з якою перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

11.11.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 988, пунктом 1 якої установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Постановою № 103 доповнено Порядок № 45 додатком 3, який визначає форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції). За змістом цієї довідки грошове забезпечення передбачає: посадовий оклад, підвищення посадового окладу, надбавка за стаж служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за почесне звання заслужений чи народний, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук чи вчене звання, інші надбавки, які мають постійний характер та визначені Постановою № 988, премія.

Окружний адміністративний суд міста Києва у справі № 826/3858/18 рішенням від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.11.2019, визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Частковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/12704/18 від 14.05.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови № 103.

Отже, з 19.11.2019 - з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12704/18 - пункт 3 Постанови № 103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.

Суд звертає увагу, що порядок проведення перерахунку раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій до прийняття Постанови № 103 так само проводився у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. При цьому, було встановлено, що на підставі рішення Кабінету Міністрів України державні органи (у тому числі МВС) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів головним управління Пенсійного фонду України про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, а ті складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На думку суду, оскільки Кабінет Міністрів України до цього часу не приймав інших рішень про зміну розміру грошового забезпечення для пенсіонерів органів внутрішніх справ, то відсутні підстави керуватися алгоритмом інформування, визначеним Порядком № 45, який передував видачі довідок для перерахунку пенсії.

У той же час, подальше скасування у судовому порядку окремих положень Постанови № 103, що було спрямоване на захист прав відповідної категорії громадян на належний розмір пенсії, дає право на перерахунок пенсій з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії на підставі довідок уповноважених органів.

Відповідно до пункту 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

З огляду на викладене, відповідач безпідставно відмовив позивачу у перерахунку з 01.12.2019 пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №988 і відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ на підставі наданої останнім оновленої довідки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області», з 01.12.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції замість довідки від 12.11.2021 № 33/24/С-5382 помилково вказано довідку від 18.10.2021 № 33/24/С-5059. Також описова частина рішення в частині позовних вимог позивача має відмінності з прохальною частиною позову. Проте, зазначені помилки можуть бути вправлені шляхом виправлення описки та не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

Щодо вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірі 82 % від грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром та щодо індексації пенсії колегія суддів зазначає наступне.

Доводи позивача щодо індексації його пенсії та позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірі 82 відсотків від грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром ґрунтуються на припущенні позивача про те, що після перерахунку його пенсії на підставі довідки від 12.11.2021 № 33/24/С-5382 відповідач в порушення вимог Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» не буде здійснювати індексацію його пенсії, та неправомірно розрахує його пенсію у меншому розмірі, аніж 82% від грошового забезпечення, з обмеженням пенсії максимальним розміром, встановленим ст. 43 Закону №2262-ХІІ.

Відповідно до приписів ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язковою умовою для захисту в судовому порядку прав та інтересів особи є наявність факту порушення вказаних прав, свобод та інтересів суб`єктом владних повноважень.

Отже, судовому захисту підлягають порушені права позивача, а захист прав на майбутнє в судовому порядку нормами КАС України не передбачено.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірі 82 % від грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі № 160/25114/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко