Справа № 200/19549/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року Справа№200/19549/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського міського центру зайнятості (м. Маріуполь, пр. Металургів, 84-б, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського міського центру зайнятості , в якому просив:

визнати протиправними та скасувати накази Маріупольського міського центру зайнятості від 20.12.2021 року № НТ211220, від 20.12.2021 року № НТ211221 відносно ОСОБА_1 та зобов`язати Маріупольський міський центр зайнятості нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті допомоги по безробіттю з 20.12.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він з 23.09.2021 року перебував на обліку в Маріупольському міському центру зайнятості як безробітний та отримував допомогу по безробіттю. За результатами проведеної перевірки відповідачем начебто встановлено факт трудових відносин між ним та ФОП ОСОБА_2 на підставі чого прийнято Наказ від 20.12.2021 року № НТ211220 про припинення виплати допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію як безробітного та Наказ від 20.12.2021 року № НТ211221 про повернення коштів, сплачених у якості допомоги по безробіттю.

Позивач зазначає, що трудових відносин в період перебування на обліку у відповідача не мав, відповідачем не підтверджено та не надано документальних, достовірних даних суб`єкта владних повноважень, на підставі яких було б підтверджено факт отримання позивачем доходу внаслідок оформлення трудових відносин з ФОП ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

24.01.2022 року відповідач надав відзив по справі згідно з яким зазначив, що підставою для прийняття наказів №НТ211220 та №НТ211221 було встановлення факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, а саме: під час реєстрації у Центрі зайнятості позивач не зазначив, що його останній вид зайнятості є надання послуг за цивільно-правовим договором з ФОП ОСОБА_2 , дата припинення зайнятості 22.09.2021. Факт подання недостовірних даних Позивач особисто засвідчив підписом у Персональній картці №00049, де вказав останній вид зайнятості - ТОВ «Фонтан Сіті», дата припинення останнього виду зайнятості 26.04.2021, звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін, хоча був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення.

Факт невиконання позивачем своїх обов`язків є законною підставою для винесення наказів №НТ211220 від 20.12.2021 про припинення реєстрації та наказу №НТ211221 від 21.12.2021 про повернення коштів у розмірі 7796, 80 грн.

На підставі вказаного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

21.02.2022 року позивачем надано клопотання в підтримання позовних вимог, згідно з яким визначено, що відповідно до Ухвали Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду від 18.01.2022 року по справі № 400/2608/21 залишено в силі Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року, та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року. Позивач наголошує, що вказана справа є аналогічною до спірних правовідносин, визначених в позовній заяві.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022 в умовах воєнного стану режим роботи кожного суду визначається окремо. Рекомендовано судам за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2022 №14/І-г "Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи" запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26 лютого 2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Ураховуючи активні бойові дії на території Донецької області та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю і безпеці учасників справи, режим роботи суду встановлений наступним чином:

- прийом вхідної кореспонденції та процесуальних документів здійснюється судом в підсистемі "Електронний суд" або через офіційну електронну адресу суду;

- розгляд справ у судових засіданнях за участю сторін не здійснюється до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів та працівників апарату суду;

- у визначених законом порядку справи розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На підставі викладених обставин суд приходить до висновку про продовження строку розгляду справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.09.2021 р. позивач звернувся до Маріупольського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю.

Згідно Персональної картки №00049, яка засвідчена особистим підписом позивача, останній вид зайнятості ТОВ «Фонтан Сіті», дата припинення останнього виду зайнятості 26.04.2021 звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін. Вказана інформація засвідчена позивачем також у заяві про надання статусу безробітного, заяві про призначення виплати допомоги по безробіттю. Індивідуальному плані працевлаштування та додатку 2 до Індивідуального плану працевлаштування про права та обов`язки зареєстрованих безробітних, що позивачем не заперечується.

Наказом Маріупольського міського центру зайнятості № 210923 від 23.09.2021 р. Позивачу було надано статус безробітного, призначена та розпочата виплата допомоги по безробіттю.

Актом № 825 від 20.12.2021 р. розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» Маріупольський міський центр зайнятості здійснив перевірку разом з ФОП ОСОБА_2 , про те, що позивач з період 01.07.2021 р. по 22.09.2021 р. працював за цивільно-правовим договором від 01.07.2021 року. Факт надання послуг за вказаним договором підтверджується актами прийому наданих послуг від 31.07.2021 року, від 31.08.2021 року, від 22.09.2021 року, в яких визначена вартість винагороди.

Наказом Маріупольського міського центру зайнятості від 20.12.2021 р. № 211220 від 20.12.2021 р. було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання її статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення відповідно до п.п. 8 п. 1 ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення», пп. 8 п. 1 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 20.12.2021 р.

Наказом Маріупольського міського центру зайнятості від 20.12.2021 р. № 211220 було припинено реєстрацію як безробітного у зв`язку з встановленням факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації відповідно до абзацу 18 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 19.09.2018 р. № 792 з 20.12.2021 р.

Наказом Маріупольського міського центру зайнятості від 21.12.2021 р. № 211221 від 20.12.2021 р. було прийнято рішення про повернення коштів у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 23.09.2021 р. по 19.12.2021 р.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1533-ІІІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;

Відповідно до положень ст. 7 Закону № 1533-ІІІ, одним із видів забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю.

Приписами ч. 1 ст. 22 Закону № 1533-ІІІ, передбачено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI, безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. (надалі по тексту також - Закон № 5067-VI).

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону № 5067-VI, передбачено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону. Згідно з ч. 3 цієї ж статті, відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

У свою чергу, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону № 5067-VI, реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється, зокрема, у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Як передбачено ч. 3 ст. 44 Закону № 5067-VI, відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного;

Згідно з нормами п. 8 ст. 31 Закону № 1533-ІІІ, виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 1533-ІІІ, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

Тобто розмір допомоги по безробіттю залежить від розміру середньої заробітної плати.

Згідно з п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1, якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку. Відповідно до п. 7 Порядку № 60/62, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Відповідно до приписів п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону №5067-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Так, згідно з п.2 Порядку № 60/62, розслідування, згідно з цим Порядком, здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

За змістом положень п. п. 3, 4, 5 Порядку № 60/62, перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості) зокрема у разі, коли під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації.

Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Рішення щодо проведення перевірки приймається керівником центру зайнятості.

Судом встановлено, що відповідно Акту № 825 від 20.12.2021 р. розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» Маріупольський міський центр зайнятості здійснив перевірку разом з ФОП ОСОБА_2 , про те, що позивач з період 01.07.2021 р. по 22.09.2021 р. працював за цивільно-правовим договором від 01.07.2021 року. Факт надання послуг за вказаним договором підтверджується актами прийому наданих послуг від 31.07.2021 року, від 31.08.2021 року, від 22.09.2021 року, в яких визначена вартість винагороди.

Поряд з цим, згідно заяви про надання статусу безробітного, заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю, Індивідуального плану працевлаштування та додатку 2 до Індивідуального плану працевлаштування про права та обов`язки зареєстрованих безробітних, Персональної картки №00049, які засвідчені особистим підписом позивача, останній вид зайнятості - ТОВ «Фонтан Сіті», дата припинення останнього виду зайнятості 26.04.2021 звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін.

Аналізуючи вищезазначені обставини, суд наголошує, що позивачем при постановці на облік було надано неправдиві відомості, за що передбачена відповідальність та на підставі чого відповідачем прийнято спірні накази. Надані відповідачем докази на підтвердження цього факту є належними та достатніми.

З приводу посилання позивача на практику Верховного Суду по справі № 400/2608/21, суд зазначає, що сутністю спірного питання по вказані справі було те, що позивач, саме станом на момент отримання статусу безробітного, в трудових відносинах ні з ким не перебував; у той час як орган ЦЗ наполягав на зворотньому.

Поряд з цим спірним моментом даної справи є подання неправдивих відомостей, на підставі яких було призначено допомогу по безробіттю; те, що позивач не перебував в трудових відносинах станом на момент подання заяви з приводу отримання статусу безробітного, не оспорюється. Відтак, посилання позивача на те, що правовідносини, розглянуті в межах справи № 400/2608/21 є аналогічними до тих, що розглядаються в межах даної справи, є помилковими.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського міського центру зайнятості (м. Маріуполь, пр. Металургів, 84-б, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка