Справа № 439/1119/22
Суддя: Петейчук Б. М.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1119/22

Провадження № 2-а/439/17/22

17 жовтня 2022 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Петейчука Б.М.,

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: старший сержант поліції Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Ковальчук Андрій Дмитрович,

Головне управління Національної поліції у Львівській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Ковальчука Андрія Дмитровича та Головного управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, ухвалив таке рішення.

Позивач: ОСОБА_1 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області з позовними вимогами до відповідачів: старшого сержанта поліції Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Ковальчука Андрія Дмитровича та Головного управління Національної поліції у Львівській області, в яких просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ № 173212 від 08 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 та частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 гривень.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що 08 серпня 2022 року поліцейським Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Ковальчуком Андрієм Дмитровичем ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 173212, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 та частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Щодо позивача застосовано адміністративне стягнення, із врахуванням статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді: штрафу у розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень.

Позивач вказує, що така постанова ухвалена із грубим порушенням чинного законодавства України та підлягає скасуванню. Позаяк відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував, що позивач 08 серпня 2022 року керував автомобільним транспортним засобом. Отже, жодні докази у справі не підтверджували наявність складу адміністративних правопорушень під час проведення адміністративного розслідування.

Позивач мотивує, що відповідачем усупереч частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено всебічного, повного та неупередженого адміністративного розслідування, що призвело до неправильних висновків органу Національної поліції.

Стислий виклад позиції відповідача: старшого сержанта поліції Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Ковальчука Андрія Дмитровича.

Відповідач зазначає, що під час описаної у постанові про адміністративне правопорушення події, працівниками органу Національної поліції помічено порушення водієм: ОСОБА_1 , який керував автомобільним транспортним засобом марки «Nissan X-Trail 2.2», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вимог Правил дорожнього руху України.

Відповідач вказує, що під час спілкування з водієм, працівник органу Національної поліції повідомив останньому про порушення ним вимог пункту 2.3в Правил дорожнього руху України. У подальшому працівник органу Національної поліції надав вимогу водієві надати для ознайомлення посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Проте водій: ОСОБА_1 , повідомив, що посвідчення водія забув удома та пред`явив паспорт громадянина України.

Відповідач акцентує, що у процесі проведення адміністративного розслідування встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами. На запитання працівника органу Національної поліції щодо наявності позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 повідомив, що він є пасажиром автомобіля.

Відповідач звертає увагу, що органом Національної поліції достеменно встановлено, що 08 серпня 2022 року о 14 годині 45 хвилин на першому кілометрі автомобільної дороги сполученням «Броди-Лешнів», водій: ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобільним транспортним засобом марки «Nissan X-Trail 2.2», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без пристебнутого ременю безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.1 та 2.3в Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 5 статті 121 частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідач мотивує, що водієві ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обов`язки за статтею 63 Конституції України. Адміністративне розслідування проведено всебічно, повно та неупереджено. Адміністративне стягнення застосовано за правилами, передбаченими Кодексом України про адміністративні правопорушення у межах санкції частини 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

26 серпня 2022 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Від відповідача - старшого сержанта поліції Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Ковальчука Андрія Дмитровича надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Позивач під час судового засідання позовні вимоги підтримав повністю. Його представник: адвокат Онищук Тарас Назарович додатково наголосив, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставини керування позивачем автомобільним транспортним засобом під час події, з якої виникли спірні правовідносини. Також відповідачем не роз`яснено прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідач: старший сержант поліції Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Ковальчук Андрій Дмитрович у судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області участь свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив. Хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 173212 від 08 серпня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 та частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Щодо позивача застосовано адміністративне стягнення, із врахуванням статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді: штрафу у розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що 08 серпня 2022 року о 14 годині 45 хвилин на першому кілометрі автомобільної дороги сполученням «Броди-Лешнів», водій: ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобільним транспортним засобом марки «Nissan X-Trail 2.2», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без пристебнутого ременю безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.1 та 2.3в Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 5 статті 121 частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 6).

Разом із відзивом на позовну заяву суду надано для дослідження відеофіксацію під час події, з якої виникли спірні правовідносини (а.с. 17).

Щодо поновлення процесуального строку.

За правилами частини 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи зі змісту частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Нормативними правилами частини 2 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов. Себто моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними. Тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

-це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

-це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

-ця обставина виникла протягом строку, який пропущено;

-ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верхового суду від 18 березня 2021 року (єдиний унікальний номер справи: 200/11827/19-а).

Із доказів у справі вбачається, що під час події, яка мала місце 08 серпня 2022 року, позивачу ОСОБА_1 не вручено оскаржуваної постанови.

Позивач стверджував, що про наявність проведення щодо нього адміністративного розслідування не знав, із результатами завершення такого не був повідомлений.

Перед судом підтверджена обставина того, що ОСОБА_1 отримано оскаржувану постанову засобами поштового зв`язку лише 16 серпня 2022 року, про що свідчить долучений поштовий конверт із трек-номером (а.с. 10).

На переконання суду, моментом із якого позивач: ОСОБА_1 набув право на звернення до суду щодо захисту свого порушеного права є 16 серпня 2022 року.

За таких обставин, причина пропуску позивачем десятиденного строку на оскарження постанови, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, є поважною. Себто такий процесуальний строк необхідно поновити.

Щодо розгляду справи по суті.

Нормативними положеннями статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

За змістом пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Нормою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Себто засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» акцентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки:

-посвідчення водія;

-реєстраційний документ на транспортний засіб

-страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналогічні законодавчі приписи містяться у пункті 2.1 Правил дорожнього руху України.

За правилами пункту 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема передбачена за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Як вбачається із доказів у справі, постановою Бродівського районного суду Львівської області від 16 лютого 2022 року (єдиний унікальний номер справи: 439/66/22) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке судове рішення не оскаржувалося та набрало законної сили вже 28 лютого 2022 року.Себто на момент події адміністративного правопорушення, а саме: 08 серпня 2022 року, позивач: ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

Суд сприймає критично доводи позивача: ОСОБА_1 щодо відсутності обставини керування останнім автомобільним транспортним засобом під час описаної у постанові події. Позаяк надані відповідачем відеозаписи повністю підтверджують об`єктивну сторону адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 та частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивачем жодним чином не спростовано докази, які надані відповідачем для дослідження суду.

Твердження позивача щодо відсутності розгляду справи та порушення його прав працівником органу Національної поліції також спростовується під час досліджених у судовому засіданні доказів, які підтверджують обставину ознайомлення позивача з його правами.

Працівником органу Національної поліції дотримано вимоги статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у фабулі оскаржуваної постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Окрім цього, відповідачем правильно застосовано вид та розмір адміністративного стягнення, враховуючи вимоги статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Себто, відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

Посилання позивача про порушення його право на захист також не знайшло свого підтвердження протягом судового розгляду.

За встановлених обставин справи, суд приходить до переконання щодо відсутності порушень із боку працівника органу Національної поліції вимог статтей 278-279 Кодексу України про адміністративні правопорушення у таких спірних правовідносинах. Відтак позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Ковальчука Андрія Дмитровича та Головного управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складений 18 жовтня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: старший сержант поліції Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Ковальчук Андрій Дмитрович, місцезнаходження: Львівська область, місто Броди, майдан Свободи, 10.

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: Львівська область, місто Львів, площа генерала Григоренка, 3. .

Суддя Б.М. Петейчук