Справа № 240/3372/22
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 жовтня 2022 року м. Житомир справа №240/3372/22

категорія 113040000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправними та скасування приписів та акта,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" з позовом до Управління Держпраці у Житомирській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 09.09.2022 (вх.№44230/22), просить:

- витребувати в Управління Держпраці у Житомирській області всі матеріали перевірки;

- встановити, як факт агресії РФ, примус до вивчення і застосування російських актів працівниками фабрики;

- визнати протиправними приписи Управління Держпраці у Житомирській області №20/09-690, №20/09-80, №20/09-82, №20/09-81, №20/09-79 та акт №20/09-82 від 24.01.2022;

- звільнити від сплати судового збору згідно Закону України № 2268-VIII.

Після винесення ухвали від 29.09.2022 про задоволення заяви судді Житомирського окружного адміністративного суду Гуріна Д.М. про самовідвід від розгляду адміністративної справи №240/3372/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправними та скасування приписів та акта, головуючим суддею для розгляду вказаної справи було визначено суддю Черняхович І.Е.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 160 КАС України в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

За загальним правилом, під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із визначених у частині 1 статті 5 КАС України, способи захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" позовна вимога, в якій позивач просить встановити, як факт агресії РФ, примус до вивчення і застосування російських актів працівниками фабрики, не передбачена в жодному із визначених у частині 1 статті 5 КАС України способів захисту порушених прав.

Крім того, в прохальній частині позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" просить визнати протиправними приписи Управління Держпраці у Житомирській області №20/09-690, №20/09-80, №20/09-82, №20/09-81, №20/09-79 та акт №20/09-82 від 24.01.2022, однак в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України не просить їх скасувати. Відтак, сформовані таким чином позовні вимоги, у випадку їх задоволення, не захистять порушене, на думку позивача право.

Вказане свідчить про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" не відповідають вимогам частини 1 статті 5 КАС України.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно уточнити заявлені ним позовні вимоги та привести їх у відповідність до норм частини 1 статті 5 КАС України.

Також суд зауважує, що в прохальній частині позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" заявлено вимоги про витребування в Управління Держпраці у Житомирській області всіх матеріалів перевірки та звільнення товариства від сплати судового збору згідно Закону України №2268-VIII.

Разом з тим, положеннями ч. 5 ст. 161 КАС України визначено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Таким чином, прохальна частина позовної заяви не може містити вимоги про витребування доказів чи про звільнення від сплати судового збору, адже відповідно до частини 1 статті 160 КАС України в позовній заяві позивач викладає лише свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Водночас в порушення вимог частини 5 статті 161 КАС позивач в поданій до суду позовній заяві просить витребувати у відповідача докази та звільнити його від сплати судового збору.

Відтак, у разі необхідності вирішення питання звільнення від сплати судового збору, позивачу необхідно оформити та подати до суду окреме клопотання відповідно до вимог ст. 133, 166-167 КАС України.

З приводу витребування доказів суд роз`яснює позивачу, що відповідно до статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Більш того, частиною 4 статті 161 КАС України на позивача покладено обов`язок додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Натомість, у разі неможливості самостійно надати необхідні докази, позивач може звернутися до суду за вирішенням питання про витребування доказів. В такому випадку, позивачу необхідно відповідно до вимог ст. 80, 166-167 КАС України оформити та подати до суду відповідне обґрунтоване належним чином клопотання, а не зазначати вимогу про витребування доказів в прохальній частині позовної заяви.

В позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" зазначило, що у справі за його позовом до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправними та скасування приписів та акта, третьою особою на стороні відповідача, є ОСОБА_1 .

Частиною другою статті 49 КАС України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Таким чином, передумовою залучення до участі у справі третіх осіб є встановлення факту, що рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Згідно з частиною четвертою статті 49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Зміст вищезазначених норм свідчить, що саме суд, шляхом постановлення відповідної ухвали, уповноважений вирішувати питання про залучення до участі в справі третіх осіб. Треті особи можуть бути залучені до участі у справі з ініціативи суду, у випадку коли при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду буде встановлено, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, або ж за наслідками розгляду відповідного клопотання учасників справи.

Самостійне залучення позивачем до участі в справі третьої особи шляхом зазначення її в позовній заяві суперечить вимогам ст.ст. 49, 161 КАС України, оскільки вступ третіх осіб до участі у справі відбувається виключно на підставі ухвали суду.

Відтак, у випадку коли позивач вважає за необхідне залучити до участі в справі третю особу, він повинен подати до суду окреме клопотання, оформлене відповідно до вимог ст. 49, 166-167 КАС України, а не самостійно надати певній особі статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, зазначаючи про це в позовній заяві.

Частиною 3 статті 161 КАС України, визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (зі змінами та доповненнями, далі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у становить 2481,00 гривень.

Таким чином, ставка судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви з однією вимогою немайнового характеру становить 2481,00 гривень.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" заявлено до відповідача одночасно шість позовних вимог немайнового характеру:

1) про визнання протиправним припису Управління Держпраці у Житомирській області від 24.01.2022 №20/09-690;

2) про визнання протиправним припису Управління Держпраці у Житомирській області від 24.01.2022 №20/09-80;

3) про визнання протиправним припису Управління Держпраці у Житомирській області від 24.01.2022 №20/09-82;

4) про визнання протиправним припису Управління Держпраці у Житомирській області від 24.01.2022 №20/09-81;

5) про визнання протиправним припису Управління Держпраці у Житомирській області від 24.01.2022 №20/09-79;

6) про визнання протиправним акту Управління Держпраці у Житомирській області від 24.01.2022 №20/09-82.

Таким чином, загальний розмір судового збору, який Товариство з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" має сплатити за звернення з даним позовом до суду становить 14886,00 гривень (2481,00 грн. * 6 = 14886,00 грн, де: 2481,00 грн - прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, встановлений на 01 січня 2022 року; 6 - кількість заявлених позивачем вимог немайнового характеру).

Разом з тим, в порушення вимог частини 3 статті 161 КАС України Товариство з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" не додало до позовної заяви документу про сплату ним судового збору в розмірі 14886,00 гривень.

Як вже зазначалось судом, в прохальній частині позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" просило звільнити його від сплати судового збору, однак у відповідності до вимог ч. 5 ст. 161 КАС України окремого клопотання, оформленого з дотриманням норм ст. 133, 166-167 КАС України, до суду не надало.

Положеннями частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону №3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, положеннями частини 1 статті 8 Закону №3674-VI визначено чіткий перелік умов, за наявності яких позивача може бути звільнено від сплати судового збору.

При цьому, обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або ускладнення у здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України покладаються на особу, яка звертається з відповідним клопотанням, а право на звільнення від сплати судового збору може бути реалізовано шляхом подачі відповідного клопотання, оформленого з дотриманням норм ст. 133, 166-167 КАС України, що позивачем зроблено не було.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- позовної заяви в новій редакції (в 2-х екземплярах) із уточненням в ній заявлених позовних вимог шляхом приведення їх у відповідність до частини 1 статті 5 КАС України;

- оформленого відповідно до вимог ст. 49, 166-167 КАС України клопотання про залучення ОСОБА_1 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (у разі необхідності такого залучення), із обґрунтуванням в цьому клопотанні, яким чином рішення суду по даній справі може вплинути на її права, інтереси чи обов`язки.

- доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог або оформленого відповідно до вимог ст.80, 166-167 КАС України клопотання про витребування доказів (у разі необхідності такого витребування);

- доказу (оригіналу платіжного документа) сплати судового збору в розмірі 14886,00 гривень.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович