Справа № 420/8198/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8198/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Державного підприємства «ТВК» до Овідіопольського відділу Державної виконавчої служби в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства «ТВК» (далі ДП «ТВК») до Овідіопольського відділу Державної виконавчої служби в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання неправомірною бездіяльність Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Одеського району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яка полягає у не скасуванні арешту накладеного постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження AB №978682 від 02.02.2010 року, реєстраційний номер обтяження №9583312 від 03.03.2010 року та з??обов`язання Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби в Одеському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з нерухомого майна (невизначене майно, все майно) Державного підприємства «ТВК» (), розташованого за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Аванград, вул. Базова 21, що накладений Овідіопольським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, АВ №978682 від 02.02.2010 року, реєстраційний номер обтяження 69583312 від 03.03.2010 року, про що внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в провадженні Овідіопольського відділу держаної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження відносно Державного підприємства «Південь» (повний правонаступник якого є ДП «ТВК». 02.02.2010 року в межах даного виконавчого провадження Відділом ДВС Овідіопольського РУЮ було накладено штраф на майно боржника ДП «Південь», реєстраційний номер обтяження: 9583312, який зареєстрований 03.03.2010 року, підставою якого стала постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, АВ №978682 від 02.02.2010 року. Дізнавшись про наявність зазначеного арешту позивач звернувся із заявою до відповідача. З відповіді Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби від 04.10.2021 року за №45-30947, дізнався, що постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження AB №978682 від 02.02.2010 року не надається можливим отримати, так як виконавче провадження відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року №1000/5 та Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження знищено. 12.10.2021 р. ДП «ТВК» подано письмову заяву до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) з вимогою зняти обмеження у вигляді арешту майна ДП «Південь» (правонаступником якого є ДП «ТВК») зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 03.03.2010 р. №9588312 за постановою відділу ДВС Овідіопольського РУЮ від 02.02.2010р AB №978682. На вказану вимогу Овідіопольський РВДВС ПМУМЮ (м.Одеса) відмовив мотивуючи відмову відсутності підстав відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи, що в даному випадку відповідачем вчинено бездіяльність, яка полягає у не скасуванні арешту накладеного постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АВ №978682 від 02.02.2010 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

08.07.2022 року відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого останнім зазначено, що позивач просить відповідача зняти арешт, при цьому не надає обґрунтованих законних дій які необхідно виконати відділу для зняття арешту.

Відповідачем зазначено, що проведеною перевіркою встановлено, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №16577360. Згідно відомостей АСВП ВП-Спецрозділ з виконання виконавчого листа №2-5085 виданого Київським районним судом м.Одеса про стягнення з ДП «Південь» на користь ОСОБА_1 суми боргу 136777,00 гри. Виконавче провадження відкрито 25.12.2009 року. 01.01.2010 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 13677,75 грн. 02.02.2010 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ №978682. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження AB №978682 від 02.02.2010 року, виносилась на спеціалізованих бланках суворої звітності. 24.06.2020 року виконавче провадження завершено згідно п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність майна боржника) в редакції яка діяла на момент вчинення виконавчих дій.

Представником відповідача зазначено, що при завершенні виконавчого провадження з боржника не стягнуто борг у повному обсязі, а також не стягнуто виконавчий збір та витрати виконавчого збору.

Також відповідачем зазначено, що саме сплата не тільки боргу за виконавчим документом, а і сплата виконавчого збору є одним обов`язковим фактором для законного зняття арешту з майна боржника.

Враховуючи все вище викладене представник відповідача вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 29.06.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення сторін).

Ухвалою суду від 29.06.2022 року зобов`язано Овідіопольський відділ Державної виконавчої служби в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) надати до Одеського окружного адміністративного суду в десятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду належним чином засвідчені копії матеріалів АВ №978682, в якому винесено постанову про арешт майна боржника (Державного підприємства «ТВК») та оголошення заборони його відчуження від 02.02.2010 року та у разі відсутності будь-яких матеріалів (враховуючи наявний лист від 04.10.2021 року №45-30947 де зазначено, що такі матеріали виконавчого провадження були знищені) виготовити та надати всі наявні матеріали з електронних баз та реєстрів, а також відомості зокрема, але не виключно на підставі якого виконавчого документу було відкрито вказане виконавче провадження.

Також вищенаведеною ухвалою зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.09.2022 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 28.09.2022 року провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 19.10.2022 року провадження у справі поновлено.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на адміністративний позов, надані на виконання ухвали документи відповідачем та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Овідіопольського відділу держаної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження №16577360 з виконання виконавчого листа №2-5085 виданого Київським районним судом м. Одеса про стягнення з Державного підприємства «Південь» (повний правонаступник якого є ДП «ТВК») на користь ОСОБА_1 суми боргу 136 777,00 грн.

Вказане вище виконавче провадження №16577360 відкрито 25.12.2009 року.

Як вбачається з наданого до суду відповідачем відомостей ВП-спецрозділ 01.01.2010 року відповідачем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 13677,75 грн.

02.02.2010 року в межах даного виконавчого провадження Відділом ДВС Овідіопольського РУЮ постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ №978682 від 02.02.2010 року - накладено арешт на майно боржника ДП «Південь», реєстраційний номер обтяження: 9583312, який зареєстрований 03.03.2010 року.

Судом встановлено, що об`єкт обтяження згідно відомостей з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, буд.21 ДП «Південь» код 24971375 (а.с.29-31).

Також згідно відомостей наявний у ВП-спецрозділ наданого представником відповідача вбачається, що 25.02.2010 року державним виконавцем Шатохіним О.П. повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження), оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

24.06.2020 року виконавче провадження №16577360 завершено згідно п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність майна боржника) в редакції яка діяла на момент вчинення виконавчих дій, що підтверджується інформацією з відомостей ВП-спецрозділ наявних в матеріалах справи.

Позивач, дізнавшись з Інформаційної довідки про наявний арешт 21.09.2021 року звернувся до відповідача із запитом щодо вищенаведеного виконавчого провадження та надання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ №978682 від 02.02.2010 року.

У відповідь на запит позивача, Овідіопольський відділ Державної виконавчої служби в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 04.10.2021 року №45-30947 повідомив позивача про те, що:

«згідно перевірки АСВП (автоматизованою системою виконавчого провадження), виявлено арешт, який накладений ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області, відповідно для детальної інформації необхідно звернутися до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), також згідно перевірки АСВП автоматизованою системою виконавчого провадження), встановлено, що Відділом ДВС Овідіопольського РУЮ було накладено арешт на майно боржника, реєстраційний номер обтяження №9583312 зареєстрований 03.03.2020 року., підстава для обтяження - Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, АВ №978682 від 02.02.2010 року. Надати Постанову згідно якої було накладено арешт на даний час не маємо можливості, оскільки згідно Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5 та Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження знищено» (а.с.32).

12.10.2021 року ДП «ТВК» подано письмову заяву до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) з вимогою зняти обмеження у вигляді арешту майна ДП «Південь» зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 03.03.2010 р. №9588312 за постановою відділу ДВС Овідіопольського РУЮ від 02.02.2010р AB №978682. На вказану вимогу відповідач 30.11.2021 року надав лист-відповідь №45-35712, яким відмовив позивачу у задоволенні вимог його листа, мотивуючи таку відмову відсутністю підстав відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.33).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що на виконання ухвали суду у цій справі від 29.06.2022 року відповідач повідомив про неможливість надання витребуваних матеріалів виконавчого провадження №16577360 з причин їх знищення у зв`язку з закінченням терміну зберігання в спосіб і порядок, визначений Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так суд вказує, що предметом даного спору є саме питання щодо законності не зняття арешту відповідачем, враховуючи, наявність постанови про завершення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Положеннями статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. Копія постанови начальника органу державної виконавчої служби про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту, а про відмову у звільненні майна боржника з-під арешту - боржнику.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належить те, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.1 ст.38 Закону №606-ХІV).

Як встановлено судом постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АВ №978682 винесена 02.02.2010 року. Також як вбачається з відомостей ВП-спецрозділ державним виконавцем Шатохіним О.П. повернуто виконавчий документ стягувачеві відповідно до п.2 ч.1. ст.47 (відсутність у боржника майна) 25.02.2010 року.

Поряд з цим, як вбачається з відзиву на адміністративний позов та з наданого на виконання ухвали суду у цій справі листа відповідача, постанова про завершення виконавчого провадження винесена 24.06.2020 року.

Так, суд зазначає, що 02.06.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі Закон України №1404-VIII).

Згідно ч.7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII зазначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Враховуючи вищенаведене суд застосовує норми саме закону №1404-VIII, щодо дій по завершенню виконавчого провадження, враховуючи, що таку постанову (про завершення виконавчого провадження) винесено 24.06.2020 року згідно тверджень відповідача.

Відповідно до статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Разом з тим, відповідно до ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 статті 37 Закону №1404-VIII).

Отже, відповідно до зазначеної статті Овідіопольський відділ Державної виконавчої служби в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса), завершуючи виконавче провадження №16577360 (в рамках якого було накладено арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження) повинен був зняти зазначений арешт з позивача при поверненні виконавчого документа стягувачу, проте відповідачем у виконавчому провадженні №1657760 цього зроблено не було.

Верховним Судом у постанові від 27 березня 2020 року по справі №817/928/17 було зазначено, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. При цьому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Підсумовуючи все вищенаведене суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства «ТВК» до Овідіопольського відділу Державної виконавчої служби в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Одеського району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яка полягає у не скасуванні арешту накладеного постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження AB №978682 від 02.02.2010 року, реєстраційний номер обтяження №9583312 від 03.03.2010 року.

З??обов`язати Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби в Одеському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з нерухомого майна (невизначене майно, все майно) Державного підприємства «ТВК» (), розташованого за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Аванград, вул. Базова 21, що накладений Овідіопольським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, АВ №978682 від 02.02.2010 року, реєстраційний номер обтяження №69583312 від 03.03.2010 року, про що внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач Державне підприємство «ТВК» (67806, Одеська область, Одеський район, смт. Авангард, вул. Базова, 21, ).

Відповідач - Овідіопольський відділ Державна виконавча служба в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (67801, Одеська область, Одеський район, смт. Овідіополь, вул. Портова, 2, ).

Суддя Іванов Е.А.