Справа № 420/5910/22
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/5910/22
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

18 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що не відповідають вимогам ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ щодо сплати з 01 березня 2022 року пенсії по інвалідності ОСОБА_1 із обмеженням її граничним розміром 57002,78 грн. та письмової відмови сплачувати пенсію по інвалідності ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року в розмірі фактично нарахованої відповідачем суми 65144,46 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01 березня 2022 року в розмірі фактично нарахованої суми 65114,46 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), із послідуючим її перерахунком та виплатою у відповідності до діючого законодавства без обмеження підсумка пенсії граничним розміром в сумі 57002,78 грн. та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач є пенсіонером по інвалідності внаслідок війни Міністерства оборони України і отримує пенсію по інвалідності внаслідок війни, термін призначення довічно. З 01.03.2022 року пенсія ОСОБА_1 обчислюється в розмірі фактично нарахованої суми: 65144,46грн., але сплачується відповідачем із обмеженням її граничним розміром 57002,08грн. 11.03.2022 року та 22.03.2022 року позивач звертався з заявами до ГУПФУ в Одеській області з проханням не обмежувати обчислену пенсію, на що отримав відмову, оформлену листом від 14.04.2022 року. Вважаючи такі дії незаконними, позивач оскаржує їх у судовому порядку, вимагаючи перерахунку та виплати пенсії у належному розмірі, починаючи з 01.03.2022 року.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначив, що він діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. На виконання Постанови № 103 Головним управлінням в 2018 році проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою з урахуванням посадового окладу у розмірі, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено з 01.03.2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21, і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт 1,14, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законодавством. Позивачу відповідно до зазначеної постанови була проведена індексація пенсії з 01.03.2022 року, розмір якої становив 7818,30 грн. Відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року позивачу було проведено перерахунок з 01.04.2019 року пенсії без обмеження максимального розміру, виходячи з основного розміру 80% грошового забезпечення, яке відповідно до п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, складається посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання та відсоткової надбавки за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Тому, розмір пенсії в сумі 57002,78 грн. визначений на дату зазначену в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року, а пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо сплати з 01 березня 2022 року пенсії по інвалідності ОСОБА_1 із обмеженням її граничним розміром 57002,78 грн. та письмової відмови сплачувати пенсію по інвалідності ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року в розмірі фактично нарахованої суми 65144,46 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01 березня 2022 року в розмірі фактично нарахованої суми 65114,46 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) без обмеження підсумка пенсії граничним розміром в сумі 57002,78 грн., виплативши заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії із врахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться про скасування судового рішення та ухвалення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 отримує пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII по інвалідності з 24.08.2017 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №420/7411/21, зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром з 01.04.2019 року при її перерахунку 01.04.2021 року на виконання рішення суду; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.04.2019 року без обмеження її максимальним розміром.

На виконання вищезазначеного рішення, ГУПФУ в Одеській області 17.02.2022 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, пенсія визначена у розмірі 57002,78грн. (а.с.11).

Також 17.02.2022 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.03.2022 року, визначено пенсію з надбавками у розмірі 65144,46грн. До вказаного розміру застосовано обмеження максимальним розміром та фактично призначено до виплати 57002,78грн. (а.с.12).

11.03.2022 року та 22.03.2022 року представник позивача звернувся до відповідача з клопотанням, в якому просив сплатити пенсію по інвалідності, що нарахована з 01.03.2022 року в сумі 65144,46грн. без обмеження пенсії граничним розміром 57002,78грн. (а.с.17 зворот), на що отримав лист (відповідь) від 14.04.2022 року №6700-4382/Ч-02/8-1500/22 від Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, у якій вказано, позивачу відповідно до Постанови №118 від 16.02.2022 року «Про індексація пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» була проведена індексація пенсії з 01.03.2022 року, розмір якої становив 7818,30 грн. Оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №420/7411/21 було установлено з 01.04.2019 року ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату. Пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства (а.с.16, 16 зворот).

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (частини перша, друга статті 63 Закону № 2262-XII).

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

08.07.2011 року було прийнято Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011.

За правилами статті 2 Закону № 3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, зокрема, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, визнав таким, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у ст. 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII та положення ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано такими, що не відповідають статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ст. 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст. 2 Закону № 3668-VI.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з проведеним пенсійним органом 17 лютого 2022 року на виконання рішення суду перерахунком пенсії ОСОБА_1 її розмір з надбавками з 01.04.2019 року, пенсія визначена у розмірі 57002,78грн.

Крім цього, 17.02.2022 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.03.2022 року, визначено пенсію з надбавками у розмірі 65144,46грн.

Проте, до сплати зазначено 57002,78грн., обмежив її граничним розміром

Доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року було зобов`язано виплатити пенсію без обмеження максимальним розміром, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату є помилковими, оскільки в рішенні суду зазначено з 01.04.2019 року без визначення кінцевої дати.

Згідно положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 08.07.2011 року по відношенню до осіб, що отримують пенсію за Законом №2262-ХІІ, фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, яким встановлено, що обмеження пенсії даної категорії пенсіонерів максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Однак, в порушенні ч.2 ст.14 КАС України висновки, викладені в рішення суду по цій справі, в тому числі рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 р., які є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, не враховані відповідачем та рішення належним чином не виконано.

Отже, у даній справі відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію щодо підстав обмеження розміру пенсії позивача не довів.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання таких дій протиправних, та відповідно, зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області провести з 01 березня 2022 року позивачу перерахунок та виплату пенсії у розмірі 65114,46 грн.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19.

Тому обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н.В.