Справа № 160/9987/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
03 жовтня 2022 року Справа №160/9987/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши в письмовому провадженні у м. Дніпрі заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №160/9987/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови здійснити з 1 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 25.01.2022 № ФД 100265; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 1 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 25.01.2022 № ФД 100265, з урахуванням фактично виплачених сум; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 992, 40 грн.

23.09.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача, в порядку статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №160/9987/22.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом було розглянуто справу №160/9987/22 та винесено рішення, яким позивачу було задоволено позовні вимоги в повному обсязі. Однак, судом не вирішено питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, яка складає 5000,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 року прийнято та призначено заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №160/9987/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши вищезазначену заяву, дослідивши матеріали справи щодо розподілу судових витрат згідно рішення суду у даній справі та норми процесуального законодавства, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно положень ч. 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, суд зазначає, що при вирішенні питання про відшкодування витрат враховані критерії, відповідно до яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Романов та Партнери" в особі керуючого партнера Руденко С.О. укладено договір про надання правоничої допомоги № АО/РТП/5 від 13.06.2022 року.

Згідно з пунктом 2.1. договору адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема, представництва інтересів клієнта у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Дніпропетровському окружному адміністративному суді з питань захисту інтересів клієнта по питанням перерахунку пенсії із використанням всіх прав, наданих адвокату чинним законодавством України та сторонам при розгляді судових справ, без обмежень, в тому числі, із правом підпису всіх процесуальних документів, передбачених нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 4.1 цього договору визначено, що юридичну допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує у розмірі та на умовах, передбачених додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Вартість правничої допомоги за додатковою угодою до договору АО/РТП/5 від 13.06.2022 року про надання правничої допомоги становить 5000, 00 грн.

З рахунку - фактури № 1 від 13.06.2022 року (за договором АО/РТП/5 від 13.06.2022 року) вбачається, що за надані послуги до сплати підлягає сума 3000, 00 грн.

З рахунку - фактури № 2 від 23.09.2022 року (за договором АО/РТП/5 від 13.06.2022 року) вбачається, що за надані послуги до сплати підлягає сума 2000, 00 грн.

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з акту виконаних робіт (наданих послуг) від 23.09.2022 року адвокатом надані наступні юридичні послуги:

- підготовка та направлення адвокатського запиту до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо: підстав відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за його зверненням від 03.02.2022 року із урахуванням наявної довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.01.2022 року № ФД 100265 - 500 грн. (1 год. 50 хв.);

- аналіз актуальної судової практики для підготовки правової позиції щодо захисту інтересів клієнта по визнанню протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.02.2022 року № 633 8-3860/М-01/8-0400/22 в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 та зобов`язанню здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 - (2 год.);

- аналіз та опрацювання документів для формування позиції для звернення до суду за захистом інтересів ОСОБА_1 із урахуванням наданої відповіді па адвокатський запит від 23.06.2022 року № 2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.01.2022 № 7/10344/9 Про надання документу та копії довідки про розмір грошового забезпечення від 25.01.2022 № ФД 100265 - 2 500, 00 грн. (1 год. 50 хв.);

- підготовка та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (4 год);

- гонорар успіху при винесенні судом першої інстанції рішення про задоволення позовних вимог або часткове задоволення позовних вимог - 2 000, 00 грн.

Загальна вартість правничої допомоги становить 5000 грн.

Для підтвердження сплати надано квитанції № 0.0..1 від 23.09.2022 року та № 0.0..1 на загальну суму 5 000 грн.

Оцінивши надані на підтвердження витрат на правничу допомогу докази, суд вказує, про необгрунтованість заявлених вимог по відшкодуванню гонорару успіху за задоволення вимог замовника, оскільки виходячи з умов договору про надання правової допомоги «гонорар успіху» не передбачений приписами останнього.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18.

При цьому, суд зауважує, що договір про надання правової допомоги не передбачає сплату адвокатському об`єднанню «гонорару успіху».

Відтак, суд вказує, що позивачем не було належним чином доведено, що гонорар успіху у розмірі 2 000 грн. за задоволення позовних вимог є обґрунтованим, з огляду на умови договору.

В той же час, суд, оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумним та виправданим, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, судом враховано, що справа не є складною, а спірні правовідносини не такими, що вимагали ретельної підготовки та вивчення значного обсягу документів, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала витрат значного обсягу часу.

Відтак, дослідивши матеріали заяви та проаналізувавши доводи позивача, враховуючи рівень складності саме цієї справи, заявлені позовні вимоги та їх співвідношення із заявленим розміром судових витрат, наявність сталої судової практики з розгляду такої категорії спорів, факт розгляду справи судом без виклику сторін, суд вважає заявлений представником позивача розмір витрат на правову допомогу не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову, який є позовом немайнового характеру, і значенням справи для сторони, та, з урахуванням задоволення позову, вважає достатнім і співмірним розмір витрат правничої допомоги в сумі 1500 грн.

Отже, суд робить висновок про те, що витрати на правничу допомогу в цій справі є обґрунтованими та підтвердженими лише в розмірі 1500 грн., виходячи із змісту робіт та часу витраченого на роботи, визначених в акті приймання-передачі робіт, проте, без врахування «гонорару успіху», оскільки останній не передбачений умовами договору про надання правничої допомоги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №160/9987/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у сумі 1500 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська