Справа № 380/9930/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року

справа №380/9930/22

провадження № П/380/10003/22

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Чаплик І.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про визнання протиправним та скасування акту, визнання протиправним та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича (79000, м. Львів, вул. Грабовського П., 11, офіс №104), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 (81332, Львівська область, с. Гостинцеве РНОКПП: НОМЕР_2 ), Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С, Петлюри, 30 ), Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича (79053, м. Львів, вул. Янева, 23/1, офіс 1 РНОКПП: НОМЕР_3 ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 18.10.2021 (ВП №66994631), що винесений приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. в рамках примусового виконання виконавчого листа №466/10589/19 від 06.08.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь AT «Таскомбанк» заборгованості;

визнати протиправним та скасувати Постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 18.10.2021 (ВП №66994631), що винесена приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. в рамках примусового виконання виконавчого листа №466/10589/19 від 06.08.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь AT «Таскомбанк» заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.07.2022 адвокат Шубак М.І. в інтересах ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження №66649395, що перебуває на виконанні в приватного виконавця Пиць А.А. Під час ознайомлення було виявлено, що в матеріалах вказаного виконавчого провадження міститься Акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 18.10.2021 (ВП №66994631) та Постанова про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 18.10.2021 (ВП №66994631), які винесені приватним виконавцем Білим І.М. в рамках примусового виконання виконавчого листа №466/10589/19 від 06.08.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь AT «Таскомбанк» заборгованості. Як вбачається із оскаржуваного Акта про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 18.10.2021 (ВП №66994631) постановою від 01.10.2021 проведено опис та арешт майна боржника, а саме транспортного засобу LEXUS LX 570 ДНЗ НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_5 , що на праві власності належить боржнику ОСОБА_2 . 18.10.2021 на адресу приватного виконавця надійшла заява боржника, погоджена із стягувачем, про передачу стягувану рухомого майна, а саме транспортного засобу LEXUS LX 570 ДНЗ НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_5 в рахунок погашення заборгованості в сумі 576 035, 05 грн. Актом встановлено, що AT «Таскомбанк» передається у власність вказаний вище транспортний засіб. Згідно постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 18.10.2021 (ВП №66994631) приватним виконавцем Білецьким І.М. вирішено передати стягувану AT «Таскомбанк» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №466/10589/19 від 06.08.2021 транспортний засіб марки LEXUS LX 570 ДНЗ НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_6 на загальну суму 576 035, 05 грн.

Вказує, що акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу та постанова про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу є протиправними, оскільки винесені приватним виконавцем Біленьким І.М. незаконно, з порушенням приписів Закону України «Про виконавче провадження». Оскаржуваний Акт та Постанова порушує права та інтереси позивачки, оскільки за рахунок реалізації транспортного засобу LEXUS LX 570 ДНЗ НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_5 , що належить боржнику ОСОБА_2 та який оголошений в розшук в межах зведеного виконавчого провадження №66649395, що перебуває на виконанні в приватного виконавця Пиць А.А., можуть бути задоволені вимоги ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 25 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.08.2022 відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до частини 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскарженні сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ. Згідно з ст. 238 КАС України просить, закрити провадження у справі.

05.08.2022 третя особа Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» подало суду пояснення, разом із поясненням подано клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до частини 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскарженні сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ. Вказує, що спірні відносини стосуються саме питання набуття права власності на майно, отже спір має приватноправовий характер.

08.08.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що частиною 8 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувану в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувану або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Крім того, пунктом 30 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02,04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5) встановлено, що після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах або після його передачі стягувачу. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 18.11.2021 справа №466/10589/21 зобов`язано приватного виконавця Білецького І.М. вжити заходів щодо зняття обтяжень та розшуку з рухомого майна, а саме з автомобіля марки Lexus LX 570, 2008 року випуску. Відповідач вказує, що позивач не зазначає, які саме приписи Закону порушено приватним виконавцем. Також зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а саме 10 днів, оскільки позивач дізнався про порушенні права ще у травні 2022 року. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. Суд на підставі частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

28.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № ВП 66300655 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми коштів, отриманих ОСОБА_2 на підставі нікчемного договору в сумі 10 500 євро., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3511, 90 грн. судового збору.

02.09.2021 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович виніс постанову про розшук майна боржника, якою оголосив у розшук майно боржника, а саме:

1) TOYOTA, р.н. НОМЕР_7 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_8 .

2) LEXUS, р.н. НОМЕР_9 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 .

30.09.2021 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

01.10.2021 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

18.10.2021 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович виніс акт та постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

25.10.2021 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович виніс постанову про зняття арешту з майна.

18.11.2021 ухвалою Мостиського районного суду Львівської області зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича вжити заходів щодо зняття обтяжень та розшуку з рухомого майна, а саме з автомобіля LEXUS, р.н. НОМЕР_9 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 , на примусове виконання рішення Мостиського районного суду Львівської області від 23.12.2020 по справі №466/10589/19, в межах виконавчого провадження.

17.12.2021 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович виніс постанову про зняття арешту з майна, якою зняв арешт з LEXUS, р.н. НОМЕР_9 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 .

18.07.2022 представник позивача адвокат Шубак М.І. ознайомився із матеріалами виконавчого провадження ВП №66300655. Під час ознайомлення із матеріалами справи представником було виявлено, що у матеріалах справи знаходяться Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та постанова про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

Не погоджуючись із діями відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Щодо клопотань про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

За змістом положень статей 2, 4 та 19 Кодексу адміністративного судочинства України до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця можуть бути оскаржені особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, до відповідного адміністративного суду. (Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №917/2267/14).

Щодо пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Оскільки позивач не є учасником виконавчого провадження чи особою, яка залучається до проведення виконавчих дій, справа не підлягає розгляду у порядку ст. 287 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, позивач не пропустив строк встановлений статтею 287 КАС України, оскільки на цей спір поширюється строк звернення до суду відповідно до ст. 122 КАС України.

Щодо позовних вимог по суті, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі-КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (надалі-Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закон №1404-VIII).

Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій частина восьма статті 19 цього ж Закону).

У цій справі оскаржується правомірність винесення приватним виконавцем акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та постанови про передачу майна стягувача в рахунок погашення боргу.

Матеріалами справи підтверджується, що 30.09.2021 відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66994631. 01.10.2021 відповідач виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою наклав арешт на майно, а саме: Lexus LX 570, р.н. ДНЗ НОМЕР_9 , VIN/номер шасі(кузова, рами): НОМЕР_5 .

Наведеним спростовуються доводи позивача про наявність у нього обґрунтованих сумнівів, що при відкритті виконавчого провадження відповідачем було накладено арешт на майно боржника, оскільки накладення такого арешту підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Відповідно до матеріалів справи, а саме заяви про передачу майна ОСОБА_2 від 08.10.2021 останній передав АТ «ТАСКОМБАНК», а стягувач погодився на таку передачу, про що свідчить підпис представника стягувача Русової Катерини Миколаївни, в рахунок погашення боргу за виконавчим документом, а саме виконавчим листом №446/10589/19 від 06.08.2021, виданим Мостиським районним судом Львівської області, автомобіль Lexus LX 570, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , VIN НОМЕР_5 за 575 035, 05 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконаче провадження» майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

На підставі вищевказаної заяви відповідно до ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконаче провадження» відповідачем винесено Акт та Постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 18.10.2021.

Відтак суд не приймає доводи позивача про відсутність повноважень у відповідача щодо винесення акту та постанови про передачу майна, адже така передача відбувалась за волевиявленням боржника та стягувача, а приватний виконавець у цьому випадку юридично затвердив факт передачі майна у виконавчому провадженні.

Також суд заважає за необхідне звернути увагу на те, що у приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича не було виконавчих проваджень чи зведених виконавчих проваджень, у яких стягувачем виступала ОСОБА_1 .

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» у приватного виконавця відсутній обов`язок щодо з`ясування того, що у ході стягнення майна із боржника виконавчого провадження можуть бути задоволені вимоги інших осіб, які не є учасниками виконавчого провадження. З цих підстав суд не бере до уваги доводи позивача, що процесуальними рішеннями у виконавчому провадженні, у якому ОСОБА_1 не є учасником, могли бути порушенні її права щодо задоволенні її вимог.

Одним із основних принципів, закладених у Законі України «Про виконавче провадження» є принцип диспозитивності.

Цей принцип відображений у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відтак позивач вирішила реалізувати диспозитивне право щодо вибору приватного виконавця та таким виступає приватний виконавець Пиць Андрій Андрійович.

Як видно із матеріалів справи, приватним виконавцем Пиць Андрієм Андрійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №663000655 ще 28.07.2021, а постанову про розшук майна боржника 02.09.2021, в той час приватним виконавцем Білецьким Ігорем Мироновичем постанову про відкриття провадження було винесено 30.09.2021.

Будь-яких перешкод для стягнення приватним виконавцем Пиць Андрієм Андрійовичем майна з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суду не надано та судом не встановлено.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У контексті оцінки доводів позову суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про визнання протиправним та скасування акту, визнання протиправним та скасування постанови - відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.