Справа № 420/12630/21
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/12630/21

Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В. Дата і місце ухвалення: 02.12.2021р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2021 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб на загальну суму 110 365,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП) станом на 17.06.2021р. за фізичною особою платником податків ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість по земельному податку з фізичних осіб на загальну суму 110 365,12 грн. Вказана сума боргу виникла у зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, що нараховані їй згідно податкового повідомлення-рішення від 24.09.2019р. №-2016. Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу ОСОБА_1 надсилалася податкова вимога форми «Ф» №10417-13 від 21.10.2020р. Однак, заборгованість ОСОБА_1 в добровільному порядку сплачена не була, у зв`язку з чим у податкового органу виникли підстави для стягнення суми боргу в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 110 365,12 грн. на бюджетний рахунок UА0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 18010700, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/18010700.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, а також на не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 02.12.2021р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволені позову Головного управління ДПС в Одеській області.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не перевірено законність визначення контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням сум грошових зобов`язань зі сплати земельного податку з фізичних осіб, щодо стягнення яких Головне управління ДПС в Одеській області звернулося з даним позовом до суду. Апелянт стверджує, що в неї відсутня заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб у зв`язку із відсутністю у її власності чи користуванні будь-якої земельної ділянки, яка є об`єктом оподаткування. Матеріали справи не містять відомостей про те, за яку земельну ділянку ОСОБА_1 нараховано земельний податок, її адреса, площа, кадастровий номер; відсутні відомості щодо того, на підставі яких документів оподатковувана земельна ділянка нібито належить ОСОБА_1 .

Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції неправомірно вважав встановленим факт надіслання Головним управлінням ДПС в Одеській області ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення від 24.09.2019р. №-2016. Відповідач не проживає та ніколи не проживала за адресою: АДРЕСА_1 , за якою позивачем надсилалося вказане податкове повідомлення-рішення. При цьому, податкову вимогу №10417-13 від 21.10.2020р. контролюючим органом надіслано за іншою адресою: АДРЕСА_2 , до якої ОСОБА_1 не має жодного відношення.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що вона є громадянкою США та її місце реєстрації зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як власника ПП «Атлант» (), - США, 95117, 3900 МУРПАРК АВЕН`Ю, апартаменти 135, м.САН-ХОСЕ, штат Каліфорнія.

Відповідно до ст. ст. 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», враховуючи рішення Ради суддів України від 24.02.2022р. №09, наказом голови П`ятого апеляційного адміністративного суду №9-до/с від 28.02.2022р., з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду у П`ятому апеляційному адміністративному суді в умовах воєнного стану, встановлено особливий режим роботи. У зв`язку з цим, розгляд справи вирішено проводити у порядку письмового провадження, про що сповіщено сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п.п. «е» п.176.1 ст.176 ПКУ платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.

Отже, ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

При зверненні з даним позовом до суду Головне управління ДПС в Одеській області посилалося на те, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з фізичних осіб», нарахованого податковим повідомленням-рішенням від 24.09.2019р. №-2016.

На адресу ОСОБА_1 контролюючим органом направлялася податкова вимога форми «Ф» №10417-13 від 21.10.2020р. на суму 110 365,12 грн.

Задовольняючи позов Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу суд першої інстанції виходив з того, що узгоджена сума податкового зобов`язання відповідача набула статусу податкового боргу, її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та, враховуючи надіслання позивачем на адресу відповідача податкової вимоги, наявні підстави для стягнення заявленої контролюючим органом заборгованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що вона не має жодного відношення до адрес, за якими надсилалися податкове повідомлення-рішення та податкова вимога, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати про набуття грошовим зобов`язанням статусу узгодженого податкового боргу.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта з огляду на наступне.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу податкове повідомлення-рішення від 24.09.2019р. №-2016 надіслано Головним управлінням ДПС в Одеській області за адресою: м.Одеса, вул. Промислова, 37/2. Поштове відправлення вручено адресату 12.11.2019р., про що ОСОБА_1 проставила особистий підпис у відповідному повідомленні.(а.с.9)

У зв`язку з цим, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що вона не проживала/не перебувала за вказаною адресою та не отримувала копії податкового повідомлення-рішення від 24.09.2019р. №-2016.

Варто зазначити, що представник відповідача ознайомлювався з матеріалами справи, в яких міститься відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, та в апеляційній скарзі не заперечує, що у відповідному повідомленні міститься саме підпис ОСОБА_1 про отримання.

Більше того, колегією суддів з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що зареєстрованим місцем знаходженням ПП «Атлант» (), засновником/бенефіціаром якого є ОСОБА_1 , являється АДРЕСА_1 . Зазначене додатково свідчить про безпідставність посилань апелянта на те, що вона не перебувала за вказаною адресою.

Податкову вимогу форми «Ф» №10417-13 від 21.10.2020р. на суму 110 365,12 грн. Головне управління ДПС в Одеській області надіслало за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.8)

Однак, поштове відправлення повернено контролюючому органу без вручення його адресату із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.42.1 ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п.42.5 ст.42 Кодексу у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Апелянт посилається на те, що вона не проживала та не перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , за якою їй контролюючим органом надіслано податкову вимогу.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи ОСОБА_1 виходячи з наступного.

В службовій записці начальника управління електронних сервісів Головного управління ДПС в Одеській області зазначено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України станом на 28.05.2021р. адресою проживання громадянки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) значиться: АДРЕСА_2 . (а.с.10)

Згідно п.70.7 ст.70 ПК України, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017р. №822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, яке розроблено відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

Пунктом 2 цього Положення визначено, що державний реєстр створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Це Положення регулює відносини, що виникають при реєстрації фізичних осіб, які є громадянами України, іноземцями та особами без громадянства.

Вказаним положенням визначено, що усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.

Облік фізичних осіб - платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (до паспортів громадянина України з числа зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Розділом IX цього Положення передбачено порядок подання Заяви про зміну даних, які вносяться до Облікової картки та Повідомлення. Так, встановлено, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою №5ДР (додаток 12) або Заяви за формою №5ДРП (додаток 13) відповідно.

Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання.

Внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою Заяви за формою №5ДР або Заяви за формою №5ДРП до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання). У разі звернення до будь-якого контролюючого органу строк внесення змін до Державного реєстру може бути продовжено до п`яти робочих днів.

В свою чергу, згідно п.45.1 ст.45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Таким чином, вказаними нормами чинного законодавства передбачено обов`язок фізичної особи-платника податків повідомляти податкові органи про зміну податкової адреси.

В даному випадку докази повідомлення ОСОБА_1 податкового органу про зміну податкової адреси відсутні.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що вимога про сплату боргу надсилалась Головним управлінням ДПС в Одеській області відповідачу за останньою відомою податковою адресою: АДРЕСА_2 , рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тобто з дотриманням вимог Податкового кодексу України.

Невручення в даному випадку відповідачу податкової вимоги відбулось з незалежних від податкового органу причин та, згідно ст.42 ПК України, така вимога вважається належним чином врученою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що заявлена до стягнення в судовому порядку сума боргу не є узгодженою, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Заборгованість по земельному податку з фізичних осіб на загальну суму 110 365,12 грн. ОСОБА_1 не сплатила, податкове повідомлення-рішення 24.09.2019р. №-2016 про визначення суми грошового зобов`язання з відповідного податку в судовому порядку не оскаржила.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно дотримання Головним управлінням ДПС в Одеській області визначених Податковим кодексом України умов, які передують зверненню контролюючого органу до суду з позовом про стягнення податкового боргу, та відповідно, про наявність підстав для задоволення поданого позову та стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу.

Що ж до доводів апелянта про те, що в неї відсутня заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб у зв`язку із відсутністю у її власності земельної ділянки, яка є об`єктом оподаткування, колегія суддів зазначає наступне.

При вирішенні питання про стягнення податкового органу суд повинен перевірити набуття грошовими зобов`язаннями статусу узгоджених, надіслання контролюючим органом на адресу платника податків податкової вимоги та факт несплати узгоджених грошових сум платником податків станом на дату звернення органу ДПС до суду.

Обов`язок перевірити підстави виникнення відповідного боргу та дослідити їх правомірність виникає у суду лише у разі, якщо платник податків наполягає на протилежному.

Як вбачається з матеріалів справи під час розгляду даної справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не повідомляла суд про відсутність у неї об`єкту оподаткування (земельної ділянки), за який їй податковим повідомленням-рішенням від 24.09.2019р. №-2016 визначено до сплати земельний податок з фізичних осіб в сумі 110 365,12 грн. Тобто, відповідачем не заперечувався факт правомірності податкового повідомлення-рішення, з позовом про стягнення визначених яким грошових зобов`язань Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до суду.

А відтак, суд першої інстанції правомірно не встановлював за яку земельну ділянку ОСОБА_1 нараховано земельним податок, її адреса, площа, кадастровий номер тощо, тобто не надавав правову оцінку законності податкового повідомлення-рішення від 24.09.2019р. №-2016. До того ж, судом обґрунтовано враховано, що вказане податкове повідомлення-рішення отримано ОСОБА_1 особисто та не реалізовано її право на оскарження рішення контролюючого органу в судовому порядку.

Варто зазначити, що на виконання вимог ч.1 ст.77 КАС України ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу відсутності у неї у 2016 році об`єктів оподаткування земельним податком. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що предметом даного спору не є протиправність рішення суб`єкта владних повноважень, де обов`язок доказування частиною 2 статті 77 КАС України покладено саме на суб`єкта владних повноважень.

Посилання апелянта на те, що вона є громадянином США, де наразі зареєстровано місце її проживання, не спростовують вказаних висновків суду з огляду на їх правове регулювання. До того ж, податковим повідомленням-рішенням від 24.09.2019р. №-2016 грошове зобов`язання по земельному податку нараховано ОСОБА_1 за 2016 рік, тоді як паспортом громадянина США документовано відповідача в березні 2017 року.

Що ж до посилань апелянта на те, що вона не була повідомлена про розгляд справи, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ст.171 КАС України, суддя Одеського окружного адміністративного суду звернувся до відділу адресно-довідкової роботи Головного управління ДМС України в Одеській області із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи Головного управління ДМС України в Одеській області станом на 13.08.2021р. ОСОБА_1 по м.Одесі та Одеській області не значиться.

В свою чергу, відповідно до ч.7 ст.171 КАС України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється у порядку, визначеному статтею 130 цього Кодексу.

Статтею 130 КАС України передбачено порядок виклику (повідомлення) відповідача, третіх осіб, свідків, місце проживання (перебування) яких невідоме. Так, встановлено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.

Одеським окружним адміністративним судом, у порядку ст.130 КАС України, 03.09.2021р. та 30.09.2021р. було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про розгляд справи №420/12630/21 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що відповідач у даній справі був належним чином сповіщений про відкриття провадження у жданій справі та призначення її до розгляду, а тому підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права відсутні.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що згідно з п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, апеляційним судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є не суттєвими, правильність висновку суду першої інстанції про задоволення позову не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення від 02.12.2021р. колегія суддів не вбачає.

Згідно ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа відповідно до п.7 ч.6 ст.12 КАС України є справою незначної складності, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова