Справа № 280/3386/21
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 280/3386/21

адміністративне провадження № К/990/27336/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кацюби Максима Володимировича на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - Друга кадрова комісія) від 20 січня 2021 року №2 про неуспішне проходження начальником Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 атестації;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 18 березня 2021 року №416к про звільнення його з посади начальника Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури з 19 березня 2021 року;

- поновити позивача в органах Запорізької обласної прокуратури з 20 березня 2021 року;

- поновити його на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями посаді начальника Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в органах Запорізької обласної прокуратури з 20 березня 2021 року;

- стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу до моменту фактичного поновлення на роботі.

15 вересня 2021 року рішенням Запорізького окружного адміністративного суду позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №416к від 18.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури з 19.03.2021.

Поновлено ОСОБА_1 в органах Запорізької обласної прокуратури на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями посаді начальника Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в органах Запорізької обласної прокуратури з 20.03.2021.

Стягнуто із Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 20 березня 2020 року по 15 вересня 2021 року у сумі 152186,46 грн.

21 червня 2022 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позову.

На зазначену постанову апеляційного суду представником позивача подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 07 жовтня 2022 року.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

У касаційній скарзі позивачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

На обґрунтування зазначеної підстави касаційного оскарження судового рішення заявник касаційної скарги зазначає про помилкове тлумачення судом апеляційної інстанції пунктів 12, 13 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX (далі - Закон № 113-IX) щодо предмету та етапів атестації, а також неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень пункту 1 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затверджений наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221 (далі - Порядок № 221) щодо предмету та етапів атестації; пункту 5 та підпункту 3 пункту 6 розділу І Порядку №221 щодо критеріїв встановлення рівня професійної компетенції прокурора та перевірки дотримання ним професійної етики та доброчесності; пунктів 12, 13 розділу IV Порядку №221 щодо обов`язку кадрової комісії дослідити та прийняти до уваги усі матеріали атестації у сукупності; пункту 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року № 233 (далі - Порядок № 233) щодо вмотивованості рішення кадрової комісії.

При цьому, зазначає про застосування судом апеляційної інстанції указаних положень закону без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20 квітня 2022 року у справі № 260/2724/20 та від 13 травня 2021 року у справі № 120/3458/20-а.

Судом установлено, що позивач уже подавав касаційні скарги з визначенням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 328 КАС України, які ухвалами Верховного Суду від 05 серпня 2022 року (К/990/19856/22) та від 19 вересня 2022 року (К/990/23384/22) повернуті особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та надано вичерпні роз`яснення щодо вимог, яким має відповідати касаційна скарга в частині визначення підстави, передбаченою пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

У повторно поданій касаційній скарзі позивач фактично викладає обставини справи та цитує норми КАС України та Законів України №1697 та №113-ІХ, Порядків №221 та №233, нормами яких урегульовано питання організації процесу проходження прокурорами атестації. Наведені норми є загальними, а касаційна скарга не містить об`єктивних мотивів щодо їхнього неправильного застосування судами попередніх інстанцій та необхідність висновку Верховного Суду щодо цих норм, за обставин, установлених судами саме у цій справі, що мають індивідуальні ознаки.

Подана повторно касаційна скарга позивача, майже аналогічна за змістом попереднім касаційним скаргам, містить цитування нормативно-правових актів, виклад обставини справи, посилання на постанови Верховного Суду, незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що свідчить про формальний підхід щодо питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, в частині зазначення підстав касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції із урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи, що у касаційній скарзі поданій втретє позивач посилається на ті ж підстави та мотиви касаційного оскарження судового рішення, яким вже надавалася оцінка Верховним Судом в ухвалах від 05 серпня 2022 року (К/990/19856/22) та від 19 вересня 2022 року (К/990/23384/22), а отже заявник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, у зв`язку з чим така касаційна скарга підлягає поверненню.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням позивачем у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кацюби Максима Володимировича на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Шевцова