Справа № 580/9395/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9395/21 Головуючий у 1 інстанції: Паламар П.Г.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 08.10.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 100% суддівської винагороди із врахуванням до стажу роботи, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці: а саме: половина періоду навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1979 - 01.07.1983, служба в рядах РА 04.11.1976 - 03.01.1979 р., стаж в органах внутрішніх справ УВС Черкаського облвиконкому (01.08.1983 - 09.07.1986), помічника прокурора, слідчого прокуратури Уманського районну Черкаської області (23.07.1986-24.06.1991), помічника прокурора, старший слідчий прокуратури, старший помічник прокурора Уманського району Черкаської області (27.06.1991-02.11.2001), а також, з 07.11.2001 - 30.11.2001 року на посаді юриста УАТ ЗАТ "Автосервіс" підлягає зарахуванню до стажу, що дає право на одержання та визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити виплату довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням вже виплачених сум коштів відповідного періоду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби, 1/2 строку навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, служби на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області, помічника Уманського прокурора з нагляду за додержанням законів у ВТУ Черкаської області, слідчого Уманської прокуратури, помічника прокурора Уманського району, старшого слідчого прокуратури Уманського району, старшого помічника та помічника прокурора Уманського району, роботи на посаді юриста Уманського АТЗТ «Автосервіс».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді з 22.10.2020 період проходження строкової військової служби - 2 роки 01 місяць 29 днів, 1/2 строку навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського - 1 рік 10 місяців 28 днів, період служби на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області - 11 місяців 09 днів, роботи на посадах помічника Уманського прокурора з нагляду за додержанням законів у ВТУ Черкаської області, слідчого Уманської прокуратури, помічника прокурора Уманського району - 4 роки 11 місяців 01 день, старшого слідчого прокуратури Уманського району, старшого помічника та помічника прокурора Уманського району - 10 років 04 місяці 06 днів, роботи на посаді юриста Уманського АТЗТ «Автосервіс» - 13 днів.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 22.10.2020 з урахуванням календарного періоду проходження строкової військової служби, 1/2 строку навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, служби на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області, помічника Уманського прокурора з нагляду за додержанням законів у ВТУ Черкаської області, слідчого Уманської прокуратури, помічника прокурора Уманського району, старшого слідчого прокуратури Уманського району, старшого помічника та помічника прокурора Уманського району, роботи на посаді юриста Уманського АТЗТ «Автосервіс». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що зарахування до стажу роботи на посаді судді при розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини терміну навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, періоду строкової військової служби, роботи на посаді помічника прокурора та слідчого - не передбачено. Також, апелянт зазначає, що позивач до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про зарахування до стажу судді періоду роботи з 07.11.2001 - 30.11.2001 на посаді юриста УАТ ЗАТ "Автосервіс" не звертався.

Також, не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції частково та ухвалили нове рішення, згідно якого задовольнити позовну заяву у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

12 травня 2022 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 та його представника - Каленської С.С. надійшли два уточнення апеляційної скарги на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року. Зі змісту уточнених апеляційних скарг позивача вбачається, що апелянт вказує на необхідність зарахування до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці весь період служби в органах внутрішніх справ УВС Черкаського облвиконкому (01.08.1983 - 09.07.1986). Також, апелянт зазначає, що, згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, такий стаж позивача становить 45 років 06 місяців 28 днів, а тому, щомісячне довічне грошове утримання позивача має становити 100% грошового утримання судді.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 23 червня 2022 року.

Утім розгляд справи здійснюється в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що призводить до неможливості ухвалення рішення у строк, визначений статтею 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

В той же час, положеннями ч. 2 ст. 309 КАС України апеляційному суду надано можливість, у виняткових випадках за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що суд постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Відповідно до п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, ухвалення рішення в розумні строки, відповідно до статті 6 Конвенції, також, можна вважати важливим елементом його якості. Проте, можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки, важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

У висновку Консультативної ради європейських суддів № 6 (2004) підкреслено, що «якість» правосуддя не можна ототожнювати з простою «продуктивністю». Якісний підхід повинен також брати до уваги здатність судової системи відповідати вимогам, які до неї висуваються, з урахуванням загальних цілей системи, серед яких швидкість процесу є лише одним з елементів.

Беручи до уваги викладене, суд уважає за необхідне продовжити строк розгляду апеляційних скарг на розумний строк, достатній для повного та всебічного з`ясування обставин справи і прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу в умовах воєнного стану.

З огляду на зазначене, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року продовжено строк розгляду справи за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - на строк достатній для всебічного та повного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в Радянській Армії з 04 листопад 1976 року по 03 січня 1979 року, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_1 від 04.11.1976.

З 01 вересня 1979 року по 27 червня 1983 року позивач навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, що підтверджується архівною довідкою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 26.10.2021 № 128-01-1856/313.

З 01 серпня 1983 року по 09 липня 1986 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, в тому числі, з 01.08.1983 по 06.07.1984 на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області, 06.07.1984 по 30.04.1986 оперуповноваженого ВБРСВ Уманського МВВС Черкаської області, 30.04.1986 по 09.07.1986 дільничного інспектора міліції Уманського МВВС Черкаської області, що підтверджується записами у трудовій книжці, листом ГУ НП в Черкаській області від 26.10.2021 №К-37аз/12/7/01-2021.

У періоди з 23.07.1986 по 24.06.1991 та з 27.06.1991 по 02.11.2001 ОСОБА_1 працював в органах прокуратури Черкаської області на прокурорсько-слідчих посадах, зокрема, помічника Уманського прокурора з нагляду за додержанням законів у ВТУ Черкаської області, слідчого Уманської прокуратури, помічника прокурора Уманського району, старшого слідчого прокуратури Уманського району, старшого помічника та помічника прокурора Уманського району, що підтверджується записами у трудовій книжці та Довідкою Черкаської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 07-983вих-21.

З 07 листопада 2001 року по 30 листопада 2001 року ОСОБА_1 перебував на посаді юриста Уманського АТЗТ «Автосервіс».

З 27 серпня 2002 року по 29 березня 2004 року перебував на посаді судді Уманського районного суду Черкаської області, про що свідчать записи у трудовій книжці, Указ Президента України від 13.08.2002 № 712/2002 та наказ №106-Л 4 від 19.08.2002 Черкаського обласного управління юстиції.

29 березня 2004 року переведений на посаду судді Уманського міськрайонного суду Указ Президента України від 23.03.2002 № 358/2004.

22 травня 2008 року обраний суддею місцевого Уманського міськрайонного суду безстроково.

08 жовтня 2020 року звільнений з посади судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 2798/0/15-20 від 08.10.2020.

Розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за підписом В.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 та начальника відділу кадрів ОСОБА_3 , передбачено, що до стажу позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зараховані періоди роботи:

- служба в Радянській Армії з 04.11.1976 по 03.01.1979 - 2 роки 01 місяць 29 днів;

- 1/2 навчання в Харківському юридичному інституті 01.09.1979 по 01.09.1983- 2 роки;

- служба в органах внутрішніх справ з 01.08.1983 по 09.07.1986 - 2 років 11 місяців 08 днів;

- помічник прокурора, слідчий прокуратури Уманського району Черкаської області з 23.07.1986 по 24.06.1991 -5 років 01 місяць 01 день;

- помічник прокурора, старший слідчий прокуратури, старший помічник прокурора Уманського району Черкаської області з 27.06.1991 по 02.11.2001 - 15 років 03 місяці 10 днів;

- суддя Уманського районного суду Черкаської області з 27.08.2002 по 28.03.2004 - рік 07 місяців 01 день;

- суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області 29.03.2004 по 08.10 2020 - 16 років 06 місяців 09 днів.

Усього стаж роботи за станом 08.10.2020 становить 45 рік 06 місяців.28 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 63 від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 зараховано страховий стаж 42 роки 08 місяців 12 днів, у тому числі спеціальний стаж, що дає право на щомісячне грошове утримання суддям 18 років 01 місяць 26 днів.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про зарахування до стажу роботи суддею періоду служби в Радянській Армії, 1/2 навчання в Харківському юридичному інституті, служби в органах внутрішніх справ УВС Черкаського облвиконкому та час роботи помічником, старшим помічником прокурора, слідчим, старшим слідчим прокуратури.

Листом від 13 жовтня 2021 року № 7304-7646/К-03/8-2300/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача про те, що Законом України № 1402 не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді при розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці строкової військової служби, Ѕ навчання у вищому навчальному закладі, Служби в органах внутрішніх справ та часу роботи прокуратурі, а тому, підстав для зарахування до стажу судді зазначених періодів немає.

Не погоджуючись із відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII).

Положеннями ч. 1 ст. 142 Закону № 1402-VIII перебачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Згідно частини 1 статті 116 Закону № 1402-VIII, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

За приписами частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

В силу ч. 5 ст. 142 Закону № 1402-VIII, пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про зарахування до стажу роботи суддею періоду служби в Радянській Армії, 1/2 навчання в Харківському юридичному інституті, служби в органах внутрішніх справ УВС Черкаського облвиконкому та час роботи помічником, старшим помічником прокурора, слідчим, старшим слідчим прокуратури.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 13 жовтня 2021 року № 7304-7646/К-03/8-2300/21 повідомило позивача про те, що Законом України 1402-VIII не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді при розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці строкової військової служби, Ѕ навчання у вищому навчальному закладі, Служби в органах внутрішніх справ та часу роботи прокуратурі, а тому, підстав для зарахування до стажу судді зазначених періодів немає (а.с. 17).

З даного приводу, слід зазначити наступне.

За приписами абз. 4 п. 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Так, ОСОБА_1 було призначено на посаду судді до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, а тому, визначення стажу роботи на посаді судді повинен застосовуватися закон, чинний на час такого призначення, тобто, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453-VI).

Згідно положень частини 1-2 статті 135 Закону №2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

При цьому, пунктом 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI, в редакції чинній до 28 березня 2015 року, було передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ.

Частиною першою статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ закріплено, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

У відповідності до абз. 2 ч. 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Також, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

У відповідності до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Так, як стаж роботи позивача на посаді судді становить більше, ніж 10 років, колегія суддів вважає, що до стажу на посаді судді повинен враховуватися, також, період проходження позивачем строкової військової служби, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та робота на посадах прокурорів і слідчих.

Вказаний висновок узгоджується із правою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №683/600/17, від 13 лютого 2020 року у справі №592/5433/17, від 07 вересня 2020 року у справі № 426/14458/16, від 24 березня 2020 року у справі № 559/512/17, від 29 квітня 2020 року у справі №426/12415/16-а, від 18 червня 2020 року у справі №498/337/17.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що, у даному випадку, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання підлягають зарахуванню періоди строкової військової служби в Радянській Армії, 1/2 строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, служби на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області, помічника Уманського прокурора з нагляду за додержанням законів у ВТУ Черкаської області, слідчого Уманської прокуратури, помічника прокурора Уманського району, старшого слідчого прокуратури Уманського району, старшого помічника та помічника прокурора Уманського району, роботи на посаді юриста Уманського АТЗТ «Автосервіс».

З огляду на зазначене, доводи апелянта - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про те, що зарахування до стажу роботи на посаді судді при розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини терміну навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, періоду строкової військової служби, роботи на посаді помічника прокурора та слідчого не передбачено, колегія суддів вважає безпідставними.

Разом з тим, згідно архівної довідки Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 26 жовтня 2021 року № 128-01-1856/313, ОСОБА_1 наказом від 27.06.1983 № 117-С відрахований з інституту, у зв`язку з закінченням навчання, та в цей же день йому виданий диплом спеціаліста, що, також, підтверджується записом у дипломі КВ « НОМЕР_2 .

Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, термін навчання становить 3 роки 9 місяців 27 днів, а відповідно, і період, який зараховується до стажу судді 1 рік 10 місяців 28 днів.

Доводи апелянта - ОСОБА_1 про необхідність зарахування до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці весь період служби в органах внутрішніх справ УВС Черкаського облвиконкому (01.08.1983-09.07.1986), колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 26 жовтня 2021 року №К-37аз/12/7/01-2021, ОСОБА_1 з 01.08.1983 по 09.07.1986 проходив службу на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області, з 06.07.1984 по 30.04.1986 оперуповноваженого ВБРСВ Уманського МВВС Черкаської області, з 30.04.1986 по 09.07.1986 дільничного інспектора міліції Уманського МВВС Черкаської області.

Оскільки, до стажу роботи на посаді судді враховується лише стаж на посаді слідчого, для зарахування позивачу стажу на посадах оперуповноваженого ВБРСВ Уманського МВВС Черкаської області та дільничного інспектора міліції Уманського МВВС Черкаської області - відсутні правові підстави.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно в цій частині зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді період служби на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області - 11 місяців 09 днів.

Щодо посилання апелянта Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на те, що позивач до відповідача із заявою про зарахування до стажу судді періоду роботи з 07.11.2001 - 30.11.2001 на посаді юриста УАТ ЗАТ "Автосервіс" не звертався, колегія суддів зазначає, що про стаж роботи позивача на посаді юриста УАТ ЗАТ "Автосервіс" вказано в трудовій книжці ОСОБА_1 , а тому, пенсійним органом він повинен враховуватися.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2019 року у справі №9901/805/18 підтримала позиції судів попередніх інстанцій про необхідність зарахування до стажу роботи на посаді судді також стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права.

З приводу доводів апелянта - ОСОБА_1 про те, що щомісячне довічне грошове утримання позивача має становити 100% грошового утримання судді, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, оскільки, відповідачем не проводився перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з врахуванням вищезазначених періодів стажу судді, а тому, в цій частині права позивача на час спірних правовідносин не порушені.

Беручи до уваги викладене, судом першої інстанції обгрунтовано зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді з 22.10.2020 період проходження строкової військової служби - 2 роки 01 місяць 29 днів, 1/2 строку навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського - 1 рік 10 місяців 28 днів, період служби на посаді слідчого, слідчого відділення Шполянського РВВС Черкаської області - 11 місяців 09 днів, роботи на посадах помічника Уманського прокурора з нагляду за додержанням законів у ВТУ Черкаської області, слідчого Уманської прокуратури, помічника прокурора Уманського району - 4 роки 11 місяців 01 день, старшого слідчого прокуратури Уманського району, старшого помічника та помічника прокурора Уманського району - 10 років 04 місяці 06 днів, роботи на посаді юриста Уманського АТЗТ «Автосервіс» - 13 днів, а також, зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням вказаних періодів.

Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.