Справа № 520/4817/22
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
18 жовтня 2022 р. справа № 520/4817/22
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Сахновщинської селищної ради від 28.01.2022 року за №1933-VIII;
Визнано протиправним та скасовано рішення Сахновщинської селищної ради від 28.01.2022 року за №1933-VIII.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Засобами системи "Електронний суд" на адресу Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив:
Від представника Сахновщинської селищної ради надійшла заява, в якій він заперечував у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд наголошує, що оскільки судове рішення по справі №520/4817/22 було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, то й заява про ухвалення додаткового судового рішення розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Зазначені підстави для винесення додаткового судового рішення є виключними.
Згідно з п. 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судом встановлено, що представником позивача (до закінчення дебатів у справі) було подано заяву в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України.
Так, в зазначеній заяві позивач просив відшкодувати витрати на правову допомогу у розмірі 5500,00 грн.
Щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно із договором про надання професійної правничої допомоги за № 28 від 18.02.2022 року, що був укладений між позивачем та адвокатом Варламовим Д.В., останній взяв на себе зобов`язання, зокрема, у повному обсязі представляти, консультувати та захищати інтереси клієнта у всіх правоохоронних органах, в судах, інших органах влади та місцевого самоврядування, організаціях, підприємствах та установах, перед фізичними особами, у кримінальних провадженнях, адміністративних, цивільних та господарських справах, а також у межах будь-яких інших правовідносин та з будь-якими суб`єктами, з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому, скаржнику, стягувану, боржнику, заявнику, в тому числі з правом пред`явлення позову, визнання позову повністю або частково, подання заперечень проти позову, відмови від позову повністю або частково, зміни підстав або предмета позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання зустрічного позову, укладення мирової угоди, одержання копій рішень та ухвал суду, а також користуватись іншими правами, наданими законом.
Згідно із п.4.1 вказаного вище договору передбачається, що за правову допомогу, надану адвокатом, клієнт сплачує останньому гонорар у розмірі відповідно до виставленого рахунку.
Відповідно до акту виконаних робіт за № 23 від 30.09.2022 року адвокат надав, а позивач прийняв професійну (правничу) допомогу за договором про надання професійної (правничої) допомоги за № 28 від 18.02.2022 року.
Згідно із Рахунком фактурою № 23 від 30.09.2022 року позивач повинен сплатити на
користь адвоката кошти за надану правничу допомогу у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот гривень) 00 копійок.
Частинами 3-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Проаналізувавши складність справ, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ч. 5 ст. 134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У даному випадку суд зазначає, що дана справа згідно положень статей 4, 12, 258, 262 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.
Враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із незначною складністю справи, а також із частковим задоволенням адміністративного позову, суд дійшов висновку, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн., підлягає частковому задоволенню у розмірі 2750,00 грн.
Керуючись ст. 5-10, 19, 77, 132-143, 241-246, 250, 252, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні заяви в іншій частині вимог - відмовити.
Додаткове рішенні може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 18 жовтня 2022 р.
Суддя Н.А. Полях