Справа № 280/3866/22
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 280/3866/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Чумака С.Ю.,

розглянув в порядку письмового

провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України

в Запорізькій області

на рішення Запорізькій окружного адміністративного суду від 08.08.2022р. в адміністративній справі №280/3866/22
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28.06.2022р. ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Малиш О.Д., звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-7/ .

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2022р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/3866/22 та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін /а.с. 24/.

Позивач у адміністративному позові, з яким звернулася до суду, просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо обмеження пенсійної виплати максимальним розміром та перерахунку пенсії з грошового забезпечення в сумі 34450грн., замість визначеного довідкою МВС України №22/6-2522 від 10.06.2021р. в розмірі 57285грн., відповідно закону України від 09.04.1992р. №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області провести перерахунок основного розміру пенсії із суми 57285грн., визначеної МВС України в довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №22/6-2522 від 10.06.2021р., та виплачувати, без обмеження максимальним розміром, у відповідності до вимог ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», з 01.12.2019р., і виплатити утворену заборгованість;

- стягнути з ГУ ПФУ в Запорізькій області витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2022р. у справі №280/3866/22 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням при обчисленні розміру пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску у розмірі 34450грн. та щодо обмеження пенсійної виплати максимальним розміром; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити з 01.12.2019р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основного розміру пенсії, обчисленого із суми грошового забезпечення за довідкою Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-2522 від 10.06.2021р. 57285грн. та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити з 01.12.2019р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум; в іншій частині в задоволенні позовну відмовлено; стягнуто судові витрати в сумі 1984,80грн. (суддя Мінаєва К.В.) /а.с. 40-45/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав 19.08.2022р. безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2022р. у справі №280/3866/22 /а.с. 50-51/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. /а.с. 56/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.08.2022р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2022р. у справі №280/3866/22 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №280/3866/22 /а.с. 57/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 06.09.2022р. /а.с. 60/.

У зв`язку з тим, що судді Панченко О.М. та Чередниченко В.Є., які входять до складу колегії суддів, що розглядає справу №280/3866/22, перебувають у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №280/3866/22 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №280/3866/22 від 07.09.2022р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді Прокопчук Т.С., Чумак С.Ю. /а.с. 62/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022р. у справі №280/3866/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2022р. у справі №280/3866/22 /а.с. 63/ і розгляд справи в порядку письмового провадження призначено з 18.10.2022р. /а.с. 64/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб було повідомлено учасників справи / а.с. 66,67/.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 - позивачу у справі, з 24.10.2014р. призначена пенсія за вислугу років, він є пенсіонером МВС та перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області /а.с. 21/.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.08.2021р. у справі №280/5600/21, зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити з 01.04.2019р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №22/6-2522 від 10.06.2021р., виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У лютому 2022р. ним було отримано від відповідача лист вх№2324-1399/А-02/8-0800/22 від 17.02.2022р. - відповідь щодо розгляду його звернення /а.с. 19/, в якому зазначалося про те, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/5600/21, яке набрало законної сили 15.11.2021р., відповідачем було проведено перерахунок раніше призначеної йому пенсії з 01.12.2019р. відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 10.06.2021р. №22/6-2522, розмір пенсії після перерахунку з урахуванням вимог ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» склав 19340рн. (розрахунок додається), та повідомлено про те, що зазначеним судовим рішенням суду на Головне управління не покладено зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Позивач вважає, що у відповідача при здійсненні обмежень розміру пенсії були відсутні підстави для зменшення розміру його пенсії і саме це обумовило звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

Спеціальним законом, який регулює спірні відносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262).

Стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992р. (далі Закон №2262-ХІІ), в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу у справі, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

У подальшому, саме 08.07.2011р. було прийнято Закон №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011р., яким внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, щодо обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу»; «Про прокуратуру»; «Про статус народного депутата України»; «Про Національний банк України»; «Про Кабінет Міністрів України»; «Про дипломатичну службу»; «Про службу в органах місцевого самоврядування»; «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів»; «Про наукову і науково-технічну діяльність»; «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; «Про пенсійне забезпечення»; «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Отже, п.7 статтею 43 Закону №2262-XII, передбачено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України від 20.12.2016р. № 7-рп/2016 «У справі за конституційним за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення ч.7 ст. 43, першого речення ч.1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»:

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) ч.7 ст.43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень;

- першого речення ч.1 ст.54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Положення ч.7 ст.43, першого речення ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином з 20.12.2016р. (дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. № 7-рп/2016) обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст. 43 Закону № 2262-XII./

Тобто з 20.12.2016р. в Україні існують дві норми закону, які одночасно регламентують правила у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців Закон №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Закон № 3668-VI

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду при перегляді зразкової справи дійшла висновку, що таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. п. 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі «Щокін проти України»).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду також послалась на правовий висновок, сформульований нею раніше у постанові від 19.02.2020р. у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56), згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та від 27.01.2022 року у справі №240/7087/20.

Щодо доводів відповідача у апеляційній скарзі про те, що судом неправомірно застосовано розмір грошового забезпечення 57285грн., колегія суддів вважає за необхідним зазначити наступне.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.04.2021р. у справі №280/1439/21 Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України складено довідку про розмір грошового забезпечення №22/6-2522 від 10.06.2021р. позивача, відповідно до якої розмір грошового забезпечення з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» станом на 19.11.2019р. (день визначений у рішенні суду) за прирівняною посадою: посадовий оклад - 6000грн.; оклад за спеціальним званням генерал поліції третього рангу 2600грн.; надбавка за стаж служби в поліції (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням) 50% - 4300грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби) 100,00% - 12900грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (відсотків посадового окладу) 15% - 900грн.; доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук (відсотків посадового окладу) 10% - 600грн.; доплату за вчене звання доцента (старшого наукового співробітника) чи професора (відсотків посадового окладу) 10% - 600грн.; надбавка за почесне звання «заслужений» (відсотків посадового окладу) 10% - 600грн.; премія (відсотків нарахованого грошового забезпечення ) 101,00% - 28785грн.; усього 57285грн.» /а.с. 17/.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.08.2021р. у справі №280/5600/1, яке набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити з 01.12.2019р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі саме цієї довідки про розмір грошового забезпечення №№22/6-2522 від 10.06.2021р.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарський, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з правовим висновком суду першої інстанції, про те, що право позивача на отримання пенсії, обчислено з урахуванням складових грошового забезпечення за довідкою №22/6-2522 від 10.06.2021р. встановлено судовими рішеннями , тому у цій справі суд не досліджує підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача з грошового забезпечення згідно довідки №22/6-2522 від 10.06.2021р.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення про часткове задоволення позовних вимог, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції від 08.08.2022р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311,315,317,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2022р. у справі №280/3866/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 19.10.2022р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Т.С. Прокопчук

суддя С.Ю. Чумак