Справа № 181/773/22
Суддя: Філь О. Є.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 181/773/22
Провадження № 2-а/181/6/22
"19" жовтня 2022 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Філь О.Є.,
з участю секретаря судового засідання Острянин В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до виконавчого комітету Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Обгрунтовуючи адміністративний позов ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 гривень за порушення ст.152 КУпАП. У постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що 10 вересня 2022 року приблизно о 10.00 годині по проспекту Незалежності смт. Межова поблизу магазину АТБ позивач здійснював торгівлю кавунами, чим порушив ст.152 КУпАП. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною, оскільки у ній не зазначено, які саме державні стандарти, норми і правила у сфері благоустрою населених пунктів порушено ним. Матеріали справи не містять ніяких доказів здійснення позивачем торгівлі кавунами, зокрема грошові кошти, чи будь які інші документальні підтвердження торгівлі, а також відсутність речових доказів. Крім того при складанні протоколу було допущено безліч процесуальних порушень, зокрема не зазначено свідків, не роз`яснено прав, передбачених КУпАП та Конституцією України. З огляду на відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення ОСОБА_1 вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, а провадження у справі закрити.
В судове засідання позивач не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у позовних вимогах у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.152 КУпАП, оскільки у справі достатньо доказів, які в повній мірі доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме, особистими поясненнями ОСОБА_1 та фотознімками (фото позивача біля автомобіля з предметом торгівлі, а також фото доказ купівлі-продажу товару, де видно вхід до магазину АТБ, який знаходиться по проспекту Незалежності).
У відповідності до ст.205КАС України суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.
За неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, згідно ч. 4 ст. 229 КАС України.
Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 72-74 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З витребуваного судом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №814615, складеного ДОП СП ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Балецьким І.М. 10 вересня 2022 року про те, що 10 вересня 2022 року близько 10.00 години по проспекту Незалежності смт. Межова поблизу магазину АТБ Скрипченко С.М. здійснював торгівлю кавунами, чим порушив правила благоустрою Межівської селищної ради та вчинив правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП.
Таким чином, з огляду на наведене, протокол про адміністративні правопорушення, серії ВАБ №814615, складеного ДОП СП ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Балецьким І.М. у такому вигляді не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що постановою виконкому Межівської селищної ради №15 від 28 вересня 2022 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Як вказано в оскаржуваній постанові вона була винесена при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення №15, складеного ДОП СП ВП №2 капітаном поліції Ігорем Балицьким 10 вересня 2022 року.
Разом з тим у постанові не вказано, які саме докази підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП.
За змістом ст.152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Натомість, відповідачем не надано доказів порушення позивачем вищевказаних норм і стандартів благоустрою Межівської селищної ради та вчинення правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП, як то: пояснення свідків, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відео зйомки, речових доказів тощо. Надані відповідачем фотознімки (а.а. 35) не підтверджують факт здійснення позивачем торгівлі кавунами, оскільки з цих фотознімків вбачається, що позивач знаходиться поруч з автомобілем, в багажнику якого знаходяться кавуни, та тримає кавун в руках, а поруч з ним перебуває жінка з сумкою. Надана відповідачем ксерокопія пояснення позивача ОСОБА_1 (а.с. 34) дуже поганої якості, що робить її неможливою для прочитання.
Крім того, у оскаржуваній постанові не викладено суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ст.152 КУпАП з врахуванням бланкетної диспозиції цієї статті з посиланням на конкретний пункт відповідних правил, норм, стандартів.
Як вбачається з положень ст.251,252,279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.
Наявність вищевказаних обставин та відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 свідчить про недоведеність його вини у вчиненні вищевказаного правопорушення поза розумним сумнівом.
Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За ч.ч.3-5 ст.77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Оцінка ж доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Суд також враховує постанову ВС у справі №177/525/17 від 08.07.2020 року, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Будь-яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення до суду не надано.
При цьому суд враховує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень КУпАП, сама по собі не є доказом у справі про адміністративне правопорушення та не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке приймається ним на підставі оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач, всупереч вимог ч.2 ст.77 КАС України, не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та, відповідно, правомірність оскаржуваної постанови.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Така позиція суду узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.6 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Конвенція широко трактує поняття кримінального правопорушення, та до таких щодо України відносить також справи про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, не з`ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та не спростовано позицію позивача, а також судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення рішення відповідачем.
Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП є безпідставним, а тому постанова №15 від 28 вересня 2022 року, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Межівської селищної ради є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі ст.ст. 9, 247, 251, 268 КУпАП, ст.ст.19, 62, 68 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст.71 ,94,
159-163, 286 КАС України,
Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №15 від 28 вересня 2022 року, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП про накладення штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ч.1 п.15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до третього апеляційного адміністративного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Є. Філь