Справа № 140/4891/22
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4891/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ратнівський аграрій» до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті Козлова В`ячеслава Вікторовича про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Ратнівський аграрій» (далі СТзОВ «Ратнівський аграрій», позивач) звернулось з адміністративним позовом (нова редакція (а.с.20-27) до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач-1), старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті Козлова В`ячеслава Вікторовича (далі відповідач-2) про визнання протиправними дій відповідача-2 щодо складання, оформлення та підписання акту №312741 від 04.02.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.07.2022 №327159, №327160, №327161.

В обґрунтування позову позивач вказав, що оскаржувані постанови прийняті з порушенням порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, оскільки представник позивача прибував на розгляд справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, проте безпосередньо на сам розгляд справи не був викликаний посадовою особою відповідача-1, що в свою чергу, унеможливило надати пояснення, докази та аргументи щодо захисту прав СТзОВ «Ратнівський аграрій». Також зазначає, що під час перевірки складені акти довільної форми, які не встановленні жодним чинним нормативно-правовим документом.

Позивач вважає, що відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та щоденного реєстраційного листа режиму праці та відпочинку під час здійснення внутрішніх перевезень не може бути підставою для застосування штрафу, передбаченого ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Стверджує, що водієм при проведенні перевірки автомобільного транспорту посадовими особами відповідача надано усі належні документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 №207.

Крім того, СТзОВ «Ратнівський аграрій» зазначає, що зі змісту оспорюваних постанов не можливо встановити, яке саме порушення допустив позивач (не зазначено яку саме норму чинного законодавства порушив позивач), наявне в постановах посилання на статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не конкретизує, що саме порушено.

Складання, оформлення та підписання акту довільної форми, який не встановлений жодним чинним нормативно-правовим документом (акту №312741 від 07.02.2022) є незаконною дією та не породжує жодних юридичних наслідків.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням процедури розгляду акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, містить процесуальні недоліки, а тому є протиправною і підлягає скасуванню.

З наведених підстав позивач вважає оскаржувані постанови протиправними та просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 15.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Представник відповідача-1 в поданому до суду відзиві вважає, що заявлені в межах даної справи позовні вимоги СТзОВ «Ратнівський аграрій» не підлягають задоволенню. В обґрунтування своє позиції вказує, що виходячи зі змісту статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», перелік документів, які повинні мати водій для здійснення внутрішніх перевезень, зазначений у вказаній статті, не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством. З посиланням на накази Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010 та №385 від 26.04.2010 вказує, що щоденний реєстраційний листок режимів праці та відпочинку (тахокарта), протокол перевірки та адаптації тахографа є документами, що відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», повинні знаходитися у водія під час здійснення перевезення.

Ввважає, що зауваження позивача щодо форми змісту не відповідають дійсності, оскільки форма і зміст акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом затверджена Додатком 3 до Порядку№1567 в редакції чинній на момент проведення рейдових перевірок.

Крім того, представник відповідач зазначає, що з огляду на запровадження на всій території України воєнного стану, наявність загрози здоров`ю і життю, відсутність можливості забезпечення належних організаційних та технічних умов, необхідних для виконання роботи Укртрансбезпеки, посадові особи відповідача не мали можливості забезпечити розгляд справ про порушення у визначені пунктом 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567) строки. В рамках заходів правового режиму воєнного стану в Україні та для збереження життя і здоров`я, деякі посадові особи були переведені у простій або на дистанційну роботу. У зв`язку із цим, належне повідомлення автомобільного перевізника про час і місце розгляду справи про порушення не було можливим, адже відправка/доставка поштової кореспонденції не функціонувала належним чином. Також, звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Відтак, відповідач просить визнавати поважною причиною пропущених строків застосування до суб`єктів господарювання штрафних санкцій посадовими особами Укртрансбезпеки з урахуванням воєнного стану та положень вимог статті 250 Господарського кодексу України.

З наведених підстав, просить в задоволені позову відмовити повністю.

Інші заяви по суті спору до суду не надходили.

Дослідивши подані суду письмові докази, заяви про суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20.01.2022 відповідачем-2 на підставі направлення на рейдову перевірку №013433 від 12.01.2022 та щотижневого графіку (а.с. 68, 71) на 132 км автомобільної дороги М-19 було проведено рейдову перевірку автомобіля Volvo, державний номер НОМЕР_1 , який належить СТзОВ «Ратнівський аграрій».

За результатами перевірки складено акт №312738 від 20.01.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с. 32).

У вказаному акті міститься інформація, що перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, що є порушенням статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Також вказано, що відповідальність за вказане порушення передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до товарно-транспортної накладної №62 від 20.01.2022 автомобільним перевізником СТзОВ «Ратнівський аграрій» здійснювались вантажні перевезення між населеними пунктами Волинської область с.Секунь Ковельського району та с.Чаруків Луцького району (а.с. 53).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті, 04.07.2022 винесено постанову про застосування до СТзОВ «Ратнівський аграрій» адміністративно-господарського штрафу № 327161 за порушення (відсутні документи, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»), відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у розмірі 17000,00 грн. (а.с. 49).

03.02.2022 відповідачем-2 на підставі направлення на рейдову перевірку №013435 від 28.01.2022 та щотижневого графіку (а.с. 69, 72) на 132 км автомобільної дороги М-19 було проведено рейдову перевірку автомобіля Volvo, державний номер НОМЕР_2 , який належить СТзОВ «Ратнівський аграрій»

За результатами перевірки складено акт №312742 від 03.02.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с. 33).

У вказаному акті міститься інформація, що перевізник не забезпечив наявність у водія щоденного реєстраційного листа режиму праці та відпочинку, що є порушенням статей 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Також вказано, що відповідальність за вказане порушення передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до товарно-транспортної накладної №160 від 03.02.2022 автомобільним перевізником СТзОВ «Ратнівський аграрій» здійснювались вантажні перевезення між населеними пунктами Волинської область с.Секунь Ковельського району та с.Рованці Луцького району (а.с. 52).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті, 04.07.2022 винесено постанову про застосування до СТзОВ «Ратнівський аграрій» адміністративно-господарського штрафу № 327159 за порушення (відсутні документи, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»), відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у розмірі 17000,00 грн. (а.с. 45).

Також, 07.02.2022 відповідачем-2 на підставі направлення на рейдову перевірку №013436 від 04.02.2022 та щотижневого графіку (а.с.70, 73) на 132 км автомобільної дороги М-19 було проведено рейдову перевірку автомобіля MAN, державний номер НОМЕР_3 , який належить СТзОВ «Ратнівський аграрій»

За результатами перевірки складено акт №312741 від 07.02.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с. 36).

У вказаному акті міститься інформація, що перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, що є порушенням статей 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Також вказано, що відповідальність за вказане порушення передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до товарно-транспортної накладної №186 від 07.02.2022 автомобільним перевізником СТзОВ «Ратнівський аграрій» здійснювались вантажні перевезення між населеними пунктами Волинської область с.Секунь Ковельського району та с.Рованці Луцького району (а.с. 54).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті, 04.07.2022 винесено постанову про застосування до СТзОВ «Ратнівський аграрій» адміністративно-господарського штрафу № 327160 за порушення (відсутні документи, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»), відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у розмірі 17000,00 грн. (а.с. 47).

Позивач не погоджуючись з діями відповідача-2 щодо складання, оформлення та підписання акту №312741 від 04.02.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, визнання протиправними та постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.07.2022 №327159, №327160, №327161, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з приписами статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (з 04.02.2022 назва порядку змінена на «Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)»), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки (рейдової перевірки (перевірки на дорозі)) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку N 1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

За змістом частини першої статті 238, частини першої статті 239 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до частин першої, другої статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно із частиною першою статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави суду дійти висновку про те, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт в територіальному органі Укртрансбезпеки повинна бути розглянута не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (абзац перший пункту 25 Порядку № 1567).

Разом з тим, за своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону № 2344-III є адміністративно-господарським штрафом (як вид адміністративно-господарської санкції), а тому його застосування повинно здійснюватися у межах строків, передбачених частиною першою статті 250 ГК України (тобто, протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом).

Оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.07.2022 №327159, №327160, №327161 прийнято із порушенням приписів абзацу першого пункту 25 Порядку № 1567 в частині строку розгляду справи.

В той же час, вказані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу було прийнято з дотриманням строків застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених частиною першою статті 250 ГК України.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні`від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18.04.2022 №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Тобто розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт відносно позивача в межах строку, визначеного п. 25 Порядку № 1567, не відбувся з об`єктивних причин, у зв`язку з військовою агресією та введенням в Україні воєнного стану.

Крім того, як стверджує позивач 10.06.2022 ним отримано повідомлення №15774/22/24-22 про розгляд справи 04.07.2022, відтак позивачу було забезпечено право на участь у розгляді справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Разом з тим, позивачем не доведено, що представник позивача прибув 04.07.2022 на розгляд справи, однак безпосередньо на сам розгляд справи не був викликаний.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України суд дійшов висновку про те, що порушення строку розгляду справи, передбаченого абзацом першим пункту 25 Порядку № 1567, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу, якщо при цьому було дотримано строки застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачені частиною першою статті 250 ГК України, який має вищу юридичну силу, ніж Порядок № 1567.

Надаючи оцінку підставам застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, суд виходить з такого.

Згідно з абзацом 1 пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для притягнення СТзОВ «Ратнівський аграрій» до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу спірними постановою слугував висновок інспектора щодо надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та щоденного реєстраційного листа режиму праці та відпочинку.

Відповідно приписів статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно приписів абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, стаття 53 Закону № 2344-III визначає порядок організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.

Відповідно до частини 8 статті 53 Закону № 2344-III водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно з абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Таким чином, обов`язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, та відповідальність за недотримання вказаних вимог, покладений на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення.

Відповідно до п. 1.2. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 07.06.2010 № 340 (далі Положення), це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Відповідно до п. 6.1 Положення автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни (п. 6.2 Положення).

Пункт 6.3 Положення визначає, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Згідно з п. 1.2 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція № 385), ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385:

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно з п. 3.5 Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Судом встановлено, що вантажні перевезення здійснювались СТзОВ «Ратнівський аграрій» в межах України і є внутрішніми. Ця обставина відповідачем не заперечується.

Таким чином, на думку суду, оскільки позивачем здійснювались перевезення вантажів в межах України, відтак водії СТзОВ «Ратнівський аграрій» не зобов`язаний мати при собі протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водіїв. Отже, суд доходить висновку, що підстави для застосування адміністративно-господарського штрафу до СТзОВ «Ратнівський аграрій» відсутні.

Крім того, суд зазначає, що зі змісту оспорюваних постанов неможливо встановити, яке саме порушення допустив СТзОВ «Ратнівський аграрій» (не зазначено яку саме норму чинного законодавства порушив позивач), а наявне посилання на статтю 48 Закону № 2344-III не конкретизує, що саме порушено.

Відтак, на думку суду, оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.07.2022 №327159, №327160, №327161 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача-2 щодо складання, оформлення та підписання акту №312741 від 04.02.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, то вона не може бути задоволена судом з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки (рейдової перевірки (перевірки на дорозі)) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Акти, зазначені у пунктах 20, 21 цього Порядку, реєструються в журналі обліку (пункт 24 Порядку № 1567).

Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку № 1567).

Пунктом 27 Порядку № 1567 За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що належним способом захисту порушеного права у спірних правовідносинах, що склалися між сторонами, є саме оскарження постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів за результатами розгляду акту перевірки, у той час, як акт перевірки носить інформаційний характер.

Судом встановлено, що акт №312741 від 04.02.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складений відповідно до затвердженої форми (додаток 3 до Порядку №1567).

Суд вважає за необхідне зазначити, що акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Нормативно-правові акти рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №2-зп від 23.06.1997 року, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Таким чином, як нормативні, так і ненормативні правові акти завжди виражають волю (волевиявлення) уповноваженого суб`єкта права, його владні приписи; мають офіційний характер, обов`язкові до виконання; спрямовуються на регулювання суспільних відносин; встановлюють правову норму чи конкретне правовідношення; оформляються у визначеній формі; є юридичними фактами, що спричиняють певні правові наслідки.

В свою чергу висновки органу контролю, викладені у акті за результатом перевірки, мають юридичне значення для позивача лише після того, коли вони будуть відображені у рішенні, прийнятому уповноваженою особою цього органу.

Оскільки наслідком розв`язання публічно правового спору по суті є захист порушеного суб`єктивного права позивача, то у разі незгоди з висновками перевірки, закріпленими у акті, складеними за її результатами та втіленими у відповідних рішеннях органу контролю, вимога про визнання протиправними дій щодо складання, оформлення та підписання акту перевірки не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред`явлення позову про скасування рішень органу контролю, у даному випадку постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.07.2022 №327160.

Зазначена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є предметом оскарження у даній справі, в тому числі, з мотивів помилковості висновків відповідача щодо вчиненого порушення Закону № 2344-III, та такому рішенню судом надана оцінка.

За змістом частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані стороною позивача, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність прийняття оскаржуваних постанов.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

За змістом частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задовольняє позов частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, оскільки відповідач-1 є її територіальним підрозділом, судовий збір, сплачений за подання позовної заяви до суду відповідно до платіжних доручень №607, №608, №609, №606 від 05.08.2022 у розмірі 9 924,00 грн., пропорційно до задоволених вимог, тобто у розмірі 7443,00 грн.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04 липня 2022 року №327159, №327160, №327161.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, проспект Перемоги, 14, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ратнівський аграрій» (44101, Волинська область, смт.Ратне, вулиця Нова, 2, ) судовий збір у розмірі 7443,00 грн. (сім тисяч чотириста сорок три грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк