Справа № 400/3886/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/3886/22

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В. Дата і місце ухвалення: 22.08.2022р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1217 від 17.07.2022р. в частині накладення на ОСОБА_1 , старшого солдата, водія-електрика радіовідділення взводу зв`язку дивізіону артилерійської розвідки, дисциплінарного стягнення у вигляді «догана» (п.3 наказу) та «сувора догана» (п.9 наказу).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірним наказом на нього безпідставно накладено дисциплінарні стягнення у вигляді «догана» та «сурова догана» за порушення пункту 3 статті 242 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (несвоєчасне гоління), оскільки Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Правил носіння військової форми одягу та знаків розрізнення військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та ліцеїстами військових ліцеїв» від 20.11.2017р. №606 військовослужбовцям дозволено мати вуса та бороду за умови, що вони відповідають вимогам гігієни і не заважають використанню засобів індивідуального захисту та носінню спорядження. Також, позивач зазначав, що оскаржуваний наказ прийнято відповідачем без попереднього проведення службового розслідування, яке є обов`язковим.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.08.2022р. зупинено провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.236 КАС України до завершення воєнного стану.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 22.08.2022р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні питання про зупинення провадження у справі судом першої інстанції не враховано, що відповідач у справі військова частина НОМЕР_1 розташована в АДРЕСА_1 , яке відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022р. №75 не перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також не розташоване в районі проведення воєнних (бойових) дій.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що ОСОБА_1 , знаходячись в районі проведення воєнних (бойових) дій та не маючи можливості особисто бути присутнім при розгляді справи щодо захисту його прав, доручив представнику реалізувати його право на захист. У разі зупинення провадження у справі ОСОБА_1 перебуватиме в нерівних правах з в/ч НОМЕР_1 , яка в подальшому може виносити незаконні накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, які останній не зможе скасувати в судовому порядку до завершення воєнного стану.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Зупиняючи провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.236 КАС України суд першої інстанції виходив з того, що відповідач залучений до виконання завдань щодо оборони країни та не має можливості належним чином захищати свої права та обов`язки під час воєнного стану.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Із змісту наведеної норми слідує, що вона стосується лише фізичної особи, яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. На юридичних осіб, в тому числі на військову частину НОМЕР_1 , положення згаданої норми процесуального закону не поширюються.

Колегія суддів також звертає увагу, що жодні докази того, що відповідач не має можливості належним чином захищати свої права та обов`язки під час воєнного стану, в матеріалах справи відсутні.

Водночас, воєнний стан введено на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. При цьому, строк дії правового режиму воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року строком на 30 діб, №259/2022 від 18 квітня 2022 року строком на 30 діб, №341/2022 від 17 травня 2022 року строком на 90 діб та №573/2022 від 12 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється, введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, відповідно до статті 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану не можуть бути обмежені, гарантовані ст.55 Конституції, право на судовий захист, право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Колегія суддів зазначає, що Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслював значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді (пункт 1 резолютивної частини рішення від 25 листопада 1997 року №6-зп, пункт 1 резолютивної частини рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп).

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини «право на суд» включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (зокрема, рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ).

Відкривши ухвалою від 22.08.2022р. провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , суд першої інстанції не надіслав відповідачу копію позовної заяви і не вирішив питання щодо призначення дати, часу судового засідання, а того ж дня ухвалою від 22.08.2022р. зупинив провадження у даній справі без з`ясування думки учасників справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що учасниками справи не заявлялось клопотань про зупинення провадження у справі до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Водночас, резолютивна частина ухвали суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі до завершення воєнного стану в Україні не відповідає вимогам п.5 ч.1 ст.236 КАС України, оскільки за цими вимогами КАС України суд не наділений повноваженнями на зупинення провадження у справах, що перебувають у його провадженні, до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Вказані положення КАСУ передбачають повноваження суду на зупинення провадження у справі до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Колегія суддів, також, враховує, що спір у справі пов`язаний з проходженням позивачем публічної служби.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини трудові спори за своєю природою вимагають оперативного вирішення, ураховуючи значимість цього питання для зацікавленої особи.

Тривале зволікання судами з розглядом трудових спорів, різновидом яких є спори щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, ставить під загрозу дотримання з боку України пункту 1 статті 6 Конвенції.

Окремо слід зазначити, що зупинення провадження у справі щодо проходження публічної служби покладає на обох сторін надмірний тягар правової невизначеності.

У зв`язку з цим, для даної категорії справ законодавством встановлено стислі процесуальні строки з метою своєчасного та оперативного розгляду: місячний строк для звернення до суду замість загального шестимісячного; віднесено такі справи до справ незначної складності зі зменшеними строками розгляду.

Таким чином, невиправдане зупинення провадження у справах даної категорії є неприпустимим та не відповідає завданню адміністративного судочинства.

Статтею 320 КАС України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене у сукупності, колегія судів доходить висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали від 22.08.2022р. було порушено норми процесуального права, а відтак, відповідно до ч.3 ст.312, ст.320 КАС України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 320, 321, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 жовтня 2022 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук