Справа № 420/10880/22
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 при проведенні перерахунку на підставі довідки МВС України від 03.11.2020 № 22/6-924 про розмір грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року, відсоткового значення розміру пенсії з 85% сум грошового забезпечення до 70% сум грошового забезпечення;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення, з урахуванням вже виплачених сум.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах начальницького складу ГУМВС України в Одеській області та був звільнений у відставку, в званні полковника міліції.

З 17 квітня 2010 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачу призначена пенсія за вислугу років у розмірі 85% сум грошового забезпечення та він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області по теперішній час.

В травні 2020 року, у зв`язку із зменшенням позивачу відсоткового значення розміру пенсії, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в

Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 85% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язати здійснити певні дії.

06 липня 2020 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/3782/20 (в ЄДРСР № 90233097) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2016 року, відсоткового значення розміру пенсії з 85% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, 07 серпня 2020 року зазначене рішення набрало законної сили.

В листопаді 2020 року МВС України була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідка від 03.11.2020 №22/6-924 про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з тим що в попередній довідці помилково був неправильно вказаний розмір надбавки, але ГУ ПФУ відмовило у проведенні перерахунку пенсії позивача, що змусило його звернутися до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року по адміністративній справі № 420/14646/20 (в ЄДРСР № 94423104) дії Головного управління ПФУ в Одеській області визнані протиправними та зобов`язано провести перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 і виплатити недоплачену суму.

24 березня 2021 року старшим державним виконавцем цього відділу Косютою І.В. відкрито виконавче провадження (ВП № 64934936) по примусовому виконанню виконавчого листа №420/14646/20 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки МВС України № 22/6-924 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Також зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

У зв`язку з невиконанням боржником судового рішення у червні 2021 року позивач звернувся із заявою до Відділу примусового виконання рішень в Одеській області в якій просив направити на адресу Головного управління ПФУ в Одеській області відповідну вимогу. Крім того, 13 серпня 2021 року позивачем безпосередньо на адресу боржника був направлений запит про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року по справі № 420/14646/20 та направлення йому копій відповідних перерахунків.

Але оскільки звернення були залишені без відповіді, 23 липня 2022 року адвокатом Коток А.М. до Відділу примусового виконання рішень в Одеській області був поданий адвокатський запит про надання письмової інформації про стан виконавчого провадження №64934936 та копій відповідних документів, що були створені або отримані під час провадження.

04 серпня 2022 року на електронну пошту адвоката надійшла відповідь Відділу примусового виконання рішень в Одеській області про те, що виконавче провадження (ВП №64934936) закінчено 30.09.2021 року у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення, також були надані перерахунки пенсії від 02.03.2021 року та листи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області державному виконавцю.

Аналіз наданих перерахунків пенсії по виконанню судового рішення по справі №420/14646/20 показав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки МВС України від 03.11.2020 № 22/6-924 про розмір грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року, повторно зменшено відсотковий розмір моєї пенсії з 85% до 70% грошового забезпечення.

Так позивачу стало відомо, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області при перерахунку моєї пенсії з 01 січня 2016 року повторно було зменшено її відсотковий розмір з 85% сум грошового забезпечення до 70%.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправними позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, витребувано з Головного управління ПФУ в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 30.08.2022 року надано до суду засобом електронного зв`язку відзив на позов, в якому представник відповідача зазначає, що позовні вимоги вважає необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що позивачу з 17.04.2010 року ГУ ПФУ в Одеській області призначено пенсію за вислугу років, виходячи з основного розміру 85% окладів. У квітні 2018 року позивачу було проведено перерахунок з урахуванням основного розміру грошового забезпечення 70%, оскільки 01.05.2014 року набули зміни, внесені Законом України №1166-VII від 27.03.2014 року «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відтак у 2018 році Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та з урахуванням основного розміру пенсії вже в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено ст.13 Закону №2262 в редакції на момент здійснення перерахунку.

Як результат, відповідач вважає, що перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, і на даний час виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій Головного управління відсутні.

12.09.2022 року засобом електронного зв`язку від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли витребувані судом належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

01.09.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає аргументи відповідача безпідставними. Так, позивач зазначає, що твердження відповідача щодо пропущення строку звернення до суду не відповідають дійсності, оскільки про проведення перерахунку з 01.01.2016 року йому стало відомо лише 04.08.2022 року з листа Відділу примусового виконання рішень в Одеській області. Щодо іншого позивач зазначає, що його доводи, які викладені у позовній заяві спростовують доводи викладені у відзиві відповідача, та зауважує лише на тому, що законодавцем було розмежовано порядок призначення пенсій та порядок і умови їх перерахунку.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі Закон №2262).

Відповідно до витягів з пенсійної справи ОСОБА_1 з початку призначення пенсії позивач отримував пенсію у розмірі 85% грошового забезпечення.

З 01.01.2016 розмір пенсії позивача було перераховано вiдповiдно до пункту 3 постанови КМУ вiд 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" в розмiрi 70% вiдповiдних сум грошового забезпечення, оскільки в редакції Закону № 2262, чинний на момент перерахунку, максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 відсотків вiдповiдних сум грошового забезпечення.

06 липня 2020 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/3782/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2016 року, відсоткового значення розміру пенсії з 85% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, 07 серпня 2020 року зазначене рішення набрало законної сили.

В листопаді 2020 року МВС України була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідка від 03.11.2020 №22/6-924 про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з тим що в попередній довідці помилково був неправильно вказаний розмір надбавки, але ГУ ПФУ відмовило у проведенні перерахунку пенсії позивача.

Позивач знову звернувся до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року по адміністративній справі № 420/14646/20 дії Головного управління ПФУ в Одеській області визнані протиправними та зобов`язано провести перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 і виплатити недоплачену суму.

Відповідно до листа Відділу примусового виконання рішень в Одеській області від 04 серпня 2022 року виконавче провадження (ВП № 64934936) закінчено 30.09.2021 року у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення.

Позивач, не погоджуючись зі зменшенням основного розміру пенсії з 01.01.2016 року до 70% грошового забезпечення звернувся до суду з даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

По-перше, суд вважає за необхідне зазначити щодо застосування строку звернення до суду, відповідно до зауважень представника відповідача, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

Відповідно до правових висновків, які містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі №21-484а13 та у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а, від 23.01.2020 у справі № 809/535/16, від 18.05.2021 року у справі №343/870/17 підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Так, підставою для звернення позивача до суду є дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 року виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення, з урахуванням вже виплачених сум.

Тобто, підстава для звернення із заявою перерахунок пенсії позивача виникла лише після перерахунків пенсії на підставі рішення суду, які позивач отримав після звернення до Відділу примусового виконання рішень в Одеській області щодо стану виконавчого провадження № 64934936, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 р. у справі № 240/12017/19 відступив від висновків викладених у постановах: від 29.10.2020 р. по справі №816/197/18, від 20.10.2020 р. по справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 р. по справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, у першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період.

Разом з тим, правовідносини які були предметом розгляду у справі №240/12017/19 та у даній справі не є тотожними та обумовлені іншими обставинами, врегульовані іншими нормативно правовими актами, а тому не можуть застосовуватись до спірних правовідносин в даній справі.

Зважаючи на вищевикладене та підстави звернення ОСОБА_1 до суду, позивач звернувся до суду з даним позовом у межах строків, визначених приписами КАС України.

Згідно із ч. 4 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Стаття 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

8 липня 2011 року прийнято Закон № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".

27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри 80 замінено цифрами 70. Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Таким чином, законодавча зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення та здійснення виплати позивачу пенсії згідно положень законодавства.

Суд наголошує, що внесені Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні зміни до частини другої ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної та виплачуваної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Приписами ч. 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом закон зворотної сили не має, а тому норми ч. 2 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб поширюється на відносини, які виникли після набуття чинності Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні.

Таким чином, з аналізу зазначених норм вбачається, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

При цьому, суд зазначає, що з перерахунків пенсійної справи № від 09 вересня 2022 року на виконання рішення суду по справі №420/15075/20, які відповідач надав на виконання ухвали від 15.08.2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року виходячи із 85% сум грошового забезпечення позивача.

За таких обставин суд доходить до висновку, що відповідачем не порушено право позивача на отримання пенсії у належному відсотковому значенні розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21,22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, )

Суддя П.П. Марин

.