Справа № 560/6674/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6674/22
РІШЕННЯ
іменем України
18 жовтня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконними та скасування контракту і наказу.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати контракт між ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.04.2019 року;

- визнати незаконним та скасувати наказ № 3 командира військової частини № НОМЕР_2 в частині призову та зарахування до штату військової частини № НОМЕР_3 ОСОБА_1 .

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що наказ № 3 про призов, зарахування до штату військової частини та призначення на посаду командира розвідувального відділення є незаконним, оскільки призову на військову службу під час мобілізації не підлягають жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває троє і більше дітей віком до 18 років. Разом із тим зазначає, що 15 квітня 2019 року між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_3 укладено контракт про проходження військової служби строком на 3 роки, на день укладення якого позивач вже був батьком трьох неповнолітніх дітей. Вважає, що з вказаних підстав він не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, тому контракт є незаконним і підлягає скасуванню. Також зазначає, що контракт втратив силу 15 квітня 2022 року після закінчення його дії, який позивачем не поновлювався та не продовжувався.

ІНФОРМАЦІЯ_3 подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_2 15 квітня 2019 року у добровільній формі укладено контракт № 3. Заперечує посилання позивача на абзац четвертий частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому-дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою. Вказує, що підтвердженням добровільної згоди на призов позивача є укладення вищевказаного наказу.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги та зазначив, що відповідач не мав права на укладення контракту у зв`язку із наявністю у позивача трьох малолітніх дітей.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн повернуто без розгляду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 є батьком: згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 21 квітня 2012 року - ОСОБА_2 ; згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 21 грудня 2017 року - ОСОБА_3 ; згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 21 грудня 2017 року - ОСОБА_4 .

Між ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянином України служби у військовому резерві Збройних Сил України, який укладений на 3 роки, що набирає чинності з 15 квітня 2019 року та припиняє дію з 15 квітня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 року № 3 сержанта ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_4 26 лютого 2022 року, призначено командиром 2 розвідувального відділення розвідувального взводу, ВОС-106182А; з 26 лютого 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 16 червня 2022 року, у якому просить звільнити з військової служби у зв`язку з наявністю трьох малолітніх дітей.

Листом від 20.06.2022 року № 381 військова частина повідомила позивача, що вказані сержантом ОСОБА_1 у рапорті обставини не є підставами, які надають право для звільнення з військової служби. Також повідомлено, що вказані обставини надають право для звільнення з військової служби тільки у період дії особливого періоду.

Не погоджуючись із контрактом від 15.04.2019 року та наказом № 3 в частині призову ОСОБА_1 та зарахування до штату військової частини НОМЕР_1 та вважаючи, що вони підлягають скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби, згідно із частиною другою статті 2 Закону № 2232-XII здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Для громадян України, які приймаються на військову службу за контрактом та призначаються на посади, установлюються такі строки військової служби в календарному обчисленні: для осіб рядового складу - 3 роки; для осіб сержантського і старшинського складу - від 3 до 5 років (положення частини другої статті 23 Закону № 2232-XII).

Аналіз вищенаведених норм дає підстави стверджувати, що громадяни України, які виявили бажання проходити військову службу, можуть бути прийняті на службу за контрактом, строк дії якого залежить від посади, на яку призначається особа, та становить від 3 до 5 років.

Із матеріалів справи встановлено, що між ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянином України служби у військовому резерві Збройних Сил України, який укладений на 3 роки, що набирає чинності з 15 квітня 2019 року та припиняє дію 15 квітня 2022 року.

У силу положень частини другої статті 2 та частини першої статті 26-1 Закону № 2232-XII укладення контракту про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України здійснюється у добровільному порядку.

Тобто позивач, маючи трьох дітей, добровільно уклав контракт про проходження громадянином України служби у військовому резерві Збройних Сил України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан.

Крім того, указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 частини дев`ятої статті 23 Закону № 2232-XII для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки: з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

Тобто у випадку оголошення мобілізації дія контракту про проходження військової служби продовжується на строк проведення такої.

З огляду на вищенаведені положення Закону № 2232-XII та оголошення указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 загальної мобілізації в України, аргументи позивача про втрату сили контрактом, укладеним між ним та ІНФОРМАЦІЯ_2 15 квітня 2019 року, є безпідставним.

Також безпідставними є посилання позивача на підстави закінчення строку контракту, передбачені Положенням про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1449, оскільки вказане Положення визначає порядок утворення та діяльності добровольчих формувань територіальних громад, набуття та припинення членства в добровольчих формуваннях.

Враховуючи вищевказане, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у частині визнання незаконним та скасування контракту, укладеного між ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.04.2019 року.

Щодо наказу № 3 від 26 лютого 2022 року командира військової частини НОМЕР_1 у частині призову та зарахування до штату військової частини ОСОБА_1 суд встановив та враховує наступне.

Положеннями частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Мобілізація, відповідно до абзацу четвертого статті 1 Закону № 3543-XII, це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 року № 3 сержанта ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_4 26 лютого 2022 року, призначено командиром 2 розвідувального відділення розвідувального взводу, ВОС-106182А; з 26 лютого 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

На час прийняття цього наказу абзац четвертий частини першої статті 23 Закону № 3543-XII був викладений у такій редакції: "Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років (такі жінки та чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання)".

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин, позивач відповідно до статті 23 Закону № 3543-XII підлягав призову на військову службу під час мобілізації тільки за його згодою і тільки за місцем проживання.

Суд враховує, що спірний наказ прийнято в період дії добровільно укладеного контракту про проходження служби і позивач, будучи батьком трьох неповнолітніх дітей, був зарахований до списків особового складу військової частини, продовжував проходити військову службу.

Крім того, про порушення своїх прав позивач звернувся до суду понад три місяці після призову на військову службу за мобілізацією.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 3 командира військової частини НОМЕР_1 у частині призову та зарахування до штату військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

На підставі встановлених судом обставин та аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

За приписами частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову, а також оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, правові підстави для стягнення з відповідачів судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконними та скасування контракту і наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 жовтня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 )
Відповідачі:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_9 )

Головуюча суддя Д.Д. Гнап