Справа № 160/12149/22
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
11.08.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо зарахування часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, та роботу у підрозділах боротьби з економічною злочинністю на пільгових умовах для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» №2262-ХІІ;
- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України зарахувати час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, та роботу у підрозділах боротьби з економічною злочинністю на пільгових умовах для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» №2262-ХІІ.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що ОСОБА_1 з 08.08.1998р. по 06.11.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015р. по теперішній час проходить службу в Національній поліції України і перебуває на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, при цьому, має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), бо, за твердженням позивача, його загальна вислуга років у пільговому обчисленні становить 34 роки 07 місяців 26 днів. Однак, відповідачем на звернення позивача невірно проведено розрахунок його вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, лише у календарному обчисленні - 23 роки 04 місяці 17 днів - згідно з довідкою від 29.12.2021 №430, оскільки такий розрахунок здійснено без зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги років в пільговому обчисленні, сформованої за період роботи у підрозділах боротьби з економічною злочинністю, із розрахунку один місяць служби за півтора місяця, та за період проходження служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції, із розрахунку один місяць служби за три місяці, як то передбачено вимогами абз.8 п.п. «в» п.3 та абз.6 п.п. «а» п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. №393 (далі Порядок №393). Позивач наголошує, що оскаржувані дії відповідача порушують його конституційне право на належний соціальний захист та є неправомірними. Також позивач просив врахувати при розгляді справи позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 27.06.2018р. у справі №750/9775/16-а та від 03.03.2021р. у справі №805/3923/18-а.
26.08.2022р. через підсистему «Електронний суд», з наступним наданням 31.08.2022р. засобами поштового зв`язку, до суду надійшов відзив Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що у розумінні приписів п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) пенсія за вислугу років призначається поліцейським, які звільнені зі служби, при цьому, ОСОБА_1 станом на теперішній час є діючим працівником поліції, продовжує проходити службу в Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України і права на призначення пенсії за вислугу років не набув, позаяк станом на 02.02.2022р., з урахуванням відомостей послужного списку ОСОБА_1 , його календарна вислуга років складає 23 календарних роки 05 місяців 25 днів. Водночас, згідно з п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеними у п. «б» - «д», «ж» ст.12 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч.3 ст.5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільняються зі служби, зокрема, з 01.10.2020р. або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Лише у разі наявності зазначеної календарної вислуги років додатково зараховується вислуга років на пільгових умовах. Однак, станом на 02.02.2022р. ОСОБА_1 не мав календарну вислугу 25 календарних років або більше, як того вимагає п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ, у зв`язку із чим права на призначення пенсії за вислугу років не здобув, а у відповідача відсутні правові підстави для зарахування вислуги років за період служби позивача в підрозділах Державної служби боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ та за період його участі в антитерористичній операції на пільгових умовах до календарної вислуги років і такі вимоги є передчасними, оскільки вирішення цього питання має бути здійснено під час звільнення позивача зі служби в Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України або зі служби в поліції в цілому. Зміст статті 17-1 Закону №2262-XII вказує про виключне застосування положень даної норми лише при розрахунку вислуги років поліцейським під час призначення пенсій за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-XII.Заявлені позивачем вимоги є передчасними, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. У разі незгоди з обчисленою вислугою років під час звільнення зі служби в поліції, що може вплинути на розмір пенсії, Позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідним позовом для захисту порушеного права (у разі його порушення).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 243, 250, 257, 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.08.1998р. по 06.11.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ України та, зокрема, обіймав посади в підрозділах боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, а з 07.11.2015р. по теперішній час проходить службу в органах Національної поліції України, що підтверджується довідкою Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 29.12.2021р. №430.
Так, відповідно до довідки Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 29.12.2021р. №430 календарна вислуга років ОСОБА_1 станом на 24.12.2021 року становить у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 11 років 03 місяці 09 днів, у календарному обчисленні (без урахування пільгової вислуги) 23 роки 04 місяці 17 днів.
21.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до керівництва Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з рапортом щодо вирішення питання про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-XII.
За результатами розгляду вищевказаного рапорту ОСОБА_1 від 21.01.2022 року Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України було надано відповідь листом від 03.02.2022 року за вих. №1297/4202/02-22, в якому, з посиланням на приписи п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-XII та Постанови №393, зазначалось, що, оскільки станом на даний час ОСОБА_1 продовжує проходити служу в Національній поліції України та не має календарної вислуги років у кількості 25 років і більше (календарна вислуга років ОСОБА_1 станом на 02.02.2022р. складає 11 років 03 місяці 09 днів), відсутні правові підстави для призначення позивачеві пенсії за вислугу років та, відповідно, для зарахування вислуги років за період служби позивача в підрозділах служби боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ та за період його участі в антитерористичній операції на пільгових умовах до календарної вислуги років відповідно до п.3 Постанови №393, бо пільгове обчислення вислуги років застосовується при призначенні пенсії після набуття на неї права.
Не погодившись з відмовою Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України у зарахуванні вислуги років за період служби позивача в підрозділах служби боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ та за період його участі в антитерористичній операції на пільгових умовах до календарної вислуги років відповідно до п.3 Постанови №393 для призначення позивачеві пенсії та вважаючи помилковим здійснений відповідачем розрахунок вислуги років позивача, яка дає право на призначення пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII (далі Закон №580-VIII).
Відповідно до частини другої статті 59 Закону №580-VIII час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 60 Закону №580-VIII встановлено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Приписами статті 78 Закону №580-VIII врегульоване питання стажу служби в поліції, відповідно до частини першої якої стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Згідно з частиною другою статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Частинами третьою та четвертою статті 78 цього Закону встановлено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до п. «б» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
При цьому, частиною другою статті 17 Закону №2262-XII визначено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Згідно зі статтею 171 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» і постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. №393 (далі Порядок №393).
Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.
Згідно з абзацом 27 підпункту «в» пункту 3 Порядку №393 (в редакції до 20.07.2011р.) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ; (підпункт "в" пункту 3 доповнено абзацом згідно з Постановою КМУ №497 від 22.06.2005р.)
В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 20.07.2011р. №780 «Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. №393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено зімни до п.3 Порядку №393, згідно з якими абзаци двадцять четвертий, двадцять шостий, двадцять сьомий і двадцять дев`ятий підпункту «в» виключено.
Як встановлено судом, позивач, як під час звернення до відповідача з рапортом щодо вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років, так і під час надання відповідачем відповіді на цей рапорт листом від 03.02.2022р., так і станом на час розгляду справи судом, є діючим працівником поліції та продовжує нести службу, при цьому, згідно з довідкою Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 29.12.2021р. №430 станом на 24.12.2021 року останній мав календарну вислугу років у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 11 років 03 місяці 09 днів, у календарному обчисленні (без урахування пільгової вислуги) 23 роки 04 місяці 17 днів, а відповідно до листа Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 03.02.2022 року за вих. №1297/4202/02-22 станом на 02.02.2022р. календарна вислуга років ОСОБА_1 становить 23 роки 05 місяців 25 днів, відтак позивач не набув права на пенсійне забезпечення за Законом №2262-ХІІ, позаяк вищенаведеними нормами п. «б» ч.1 ст.12 та п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби поліцейські, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
При цьому, підстави для визначення вислуги років позивача у пільговому обчисленні відсутні, позаяк реалізація права працівників поліції на обчислення пільгової вислуги років, передбаченої Порядком №393, здійснюється при набуті права на пенсію за умов визначених в ст.12 Закону №2262-ХІІ.
При цьому, Порядок №393 не містить норм про призначення пенсії на пільгових умовах, відмінних від тих, які зазначені у статті 12 Закону №2262-ХІІ.
Відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є діючим працівником поліції, та не набув права на пенсійне забезпечення за Законом №2262-ХІІ, підстави для визначення вислуги років останнього у пільговому обчисленні відсутні.
З огляду на фактичні обставини даної справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, варто зазначити, що заявлені позивачем вимоги фактично є передчасними, адже обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
При цьому, суд вважає помилковим посилання позивача на необхідність застосування при розгляді цієї справи правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від від 27.06.2018р. у справі №750/9775/16-а, від 03.03.2021р. у справі №805/3923/18-а, оскільки спірним в наведених справах було питання включення до вислуги років саме для призначення пенсії на пільгових умовах під час проходження служби у пільговому обчисленні певного періоду особам, що вже були звільнені зі служби, тобто правовідносин у справі, що розглядається, та зазначених вище справах не є подібними.
В цьому ж випадку, як вказано вище, позивач не набув право на пенсію за вислугу років, є діючим поліцейським, що продовжує службу в органах Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.
Зважаючи на наведене у сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, відповідно до ст.139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17.10.2022р.

Суддя: О.М. Турова