Справа № 380/13027/22
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/13027/22 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови від 02.09.2022 ВП № 62604490 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в спірній постанові відповідачем зазначено про те, що станом на 02.09.2022 вимог виконавчого документа не виконано, відповідно за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн. Позивач вважає таку постанову про накладення штрафу неправомірною та безпідставною, з підстав що на адресу позивача 18.07.2022 за № 8173/14 надійшла вимога державного виконавця від 14.07.2022 з примусового виконання виконавчого листа № 461/453/16-а, виданого Галицьким районним судом м. Львова 17.03.2020. Позивачем листом від 27.07.2022 № 1300-5308-8/65759 надано відповідь державному виконавцю щодо виконання зазначеного судового рішення.

На виконання судових рішень проведено індексацію пенсії та перерахунок пенсії з урахуванням сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні та індексації заробітної плати.

Доплата індексації пенсії за період з 01.02.2015 по 31.12.2017 становить 13849,80 грн. (з якої утримано податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) за період з 01.02.2015 по 30.06.2016 в сумі 879,29 грн. та військовій збір в сумі 87,83 грн.). Сума доплати індексації становить 12882,68 грн., з них за період з 01.02.2015 по 31.12.2015 - 504,88 грн.

Загальна сума доплати, після проведеного перерахунку, за період з 31.12.2014 по 31.12.2017 становить 90627,94 грн. (з якої утримано податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) за період з 01.02.2015 по 30 06.2016 в сумі 4927,25 грн. та військовий збір в сумі 492,81 грн.).

Сума доплати становить 85207,88 грн., в тому числі сума індексації грошового забезпечення, яка за період з 31.12.2014 по 31.12.2015 становить 3399,55 грн.

Всього, на виконання судових рішень виплачено додатковою відомістю січня 2018 року - 98090,56 грн., в т.ч. індексація грошового забезпечення та індексація пенсії. Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 17.04.2019 у справі № 461/453/16-а, скасовано постанови Галицького районного суду м. Львова від 14.11.2016 та Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розмір пенсійної виплати за період з 31.12.2014 по 31.01.2018 приведено у відповідність до вимог законодавства: згідно із довідкою ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 23.03.2018 № 91-03156 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), чинними за січень 2016 року, що надійшла на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

За результатом повторного розгляду справи, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 № 857/9591/19, позов задоволено частково: зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок пенсії починаючи з дати призначення пенсії (з 31.12.2014), з урахуванням: суми індексації грошового забезпечення, що відображена у довідці Головного управління МВС України у Львівській обл. від 04.03.2016 № 1089; індексації суми пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; провести виплату недоотриманих коштів у зв`язку з проведеними перерахунками з урахуванням виплачених сум пенсії.

При цьому, перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням суми індексації грошового забезпечення та індексації суми пенсії, а також, виплату нарахованих коштів, здійснено в січні 2018 року в межах загальної суми, виплаченої на виконання рішень Галицького районного суду м. Львова від 14.11.2016 у справі № 461/453/16-а та Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017.

На підставі викладеною, на думку позивача спірна постанова про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн підлягає скасуванню.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 19.08.2020 за № 1300-0330-8/65330 повідомлено про проведення індексації пенсії та здійснення перерахунку пенсії з урахуванням сум грошової допомоги на оздоровлення матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні та індексації заробітної плати. Доплата індексації пенсії за період 01.02.2015 по 31.12.2017 становить 13849,80 грн. (з якої утримано податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) за період з 01.02.2015 по 30.06.2016 в сумі 879,29 грн. та військовий збір в сумі 87,83 грн.). Таким чином, сума доплати індексації становить 12882,68 грн., з них за період з 01.02.2015 по 31.12.2015 - 504,88 грн.

Загальна сума доплати після проведеного перерахунку за період з 31.12.2014 по 31.12.2017 становить 90627,94 грн. (з якої утримано податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 в сумі 4927,25 грн. та військовий збір в сум 492,81 грн.).

Сума доплати становить 85207,88 грн., в тому числі суми індексації грошового забезпечення, яка за період з 31.12.2014 по 31.12.2015 становить 3399,55 грн.

Всього на виконання судових рішень виплачено додатковою відомістю січня 2018 року - 98090,56 грн., в т. ч. індексація грошового забезпечення та індексація пенсії.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 17.04.2019 у справі № 461/453/16-а скасовано постанови Галицького районного суду міста Львова від 14.11.2016 та Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розмір пенсійної виплати за період з 31.12.2014 по 31.01.2018 приведено у відповідність до вимог законодавства, згідно із довідкою ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 23.03.2018 № 91-03156 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органу внутрішніх справ (міліції), чинними за січень 2016 року, що надійшла на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

За результатами повторного розгляду справи, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 № 857/9591/19, позов задоволено частково: зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок пенсії, починаючи з дати призначення пенсії (з 31.12.2014), з урахуванням: суми індексації грошового забезпечення, що відображена у довідці Головного управління МВС України у Львівській області від 04.03.2016 № 1089; індексації суми пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; провести виплату недоотриманих коштів у зв`язку з проведеними перерахунками з урахуванням виплачених сум пенсії.

При цьому, перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням суми індексації грошового забезпечення та індексації суми пенсії, а також виплату нарахованих коштів здійснено в січні 2018 року в межах загальної суми, виплаченої на виконання рішень Галицького районного суду м. Львова у справі 461/453/16-а та Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017.

Крім цього, згідно ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду в справі № 461/453/16-а суд дійшов такого висновку: «Враховуючи зазначене, у зв`язку з проведеними перерахунками з урахуванням виплачених сум пенсії постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 461/453/16-а фактично є виконаною, що підтверджується представленим пенсійним органом розрахунком».

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18.01.2022 у справі № 461/10111/21 скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 26.07.2021 про закінчення виконавчого провадження № 62604490. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.05.2022 у справі № 461/10111/21 зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рівень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подати Галицькому районному суду м. Львова звіт про виконання рішення Галицького районного суду міста Львова від 18.01.2022 року у справ № 461/10111/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження - протягом 10 робочих днів з моменту отримання ухвали.

14.07.2022 в порядку статті 18 Закону скеровані начальнику Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області вимогу, якою зобов`язано, з метою недопущення порушення прав та інтересів стягувача, в десятиденний термін з дня отримання вимоги виконати рішення Галицького районного суду м. Львова в справі № 461/453/16-а, та надати документальне підтвердження виконання згаданого судового рішення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.07.2022 за № 1300-5308-8/65759 повідомлено інформацію, аналогічну листу від 19.08.2020 за № 1300-0330-8/65330.

Станом на 09.08.2022 вимог виконавчого документа не виконано. На даний момент відсутні будь-які заборони щодо вчинення виконавцем виконавчих дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, передбачені Законом України «Пре виконавче провадження».

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що 28.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

02.09.2022 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу у ВП № 62604490, у якій зазначено, що:

«Станом на 02.09.2022 вимог виконавчого документа не виконано. На даний момент відсутні будь-які заборони щодо вчинення виконавцем виконавчих дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Згідно частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішення, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Відповідно до частини 1 статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомлення про вчинення кримінального правопорушення».

Постановлено: «За невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії накласти на боржника: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн.»

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірну постанову протиправною та такою, що не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірної постанови з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Суть заперечень відповідача обґрунтована лише тим, що Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18.01.2022 у справі № 461/10111/21 скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан Олени Олександрівни від 26.07.2021 про закінчення виконавчого провадження №62604490, а листом Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.07.2022 №1300-5308-8/65759 повідомлено інформацію, аналогічну листу від 19.08.2020 №1300-0330-8/65330.

Притому, що згадане Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18.01.2022, обґрунтоване тим, що зазначення в оскаржуваній постанові про те, що підставою закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом з посиланням на п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є безпідставним. Оскільки рішення суду на даний час не є виконаним повністю. Належних та допустимих доказів того, що рішення є виконаним відповідачем не надано, тому постанову про закінчення виконавчого провадження №62604490 від 26.07.2021 року слід скасувати.

Згідно із ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження»:

1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно із ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження»:

1. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

2. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В спірній постанові відповідачем не зазначено в чому полягає неповне виконання рішення суду, відповідач не спростовує обставини зазначені в листі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.07.2022 №1300-5308-8/65759, та не аналізує їх.

Надаючи правову оцінку спірній постанові суд зазначає, що виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів лише у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Тобто виконавець повинен пересвідчитись та встановити наявність чи відсутність поважних причин невиконання повного чи часткового боржником певного рішення.

Крім цього суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим. Суд зазначає, що на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Відповідачем належними та допустимими доказами на час прийняття спірного рішення про накладення штрафу не встановленим факт невиконання повністю чи частково боржником судового рішення без поважних причин.

Верховний Суд у постанові від 07.11.2019 по справі № 420/70/19 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

У постанові Верховного Суду від 21.01.2020 по справі № 640/9234/19 суд дійшов висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Висновок відповідача про те, що станом на 02.09.2022 вимог виконавчого документа не виконано не відповідає висновкам згаданого вище Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18.01.2022, про те, що рішення суду на даний час не є виконаним повністю. Тобто, на думку суду позивачем в якійсь частині рішення суду виконано, про що відповідачем в спірній постанові також не зазначено.

Враховуючи наведено, оцінивши наявні у справі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом враховуються аргументи позивача та не враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Згідно п. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)(79007, пл. Шашкевича, 1 м. Львів) про скасування постанови, - задоволити повністю.

Скасувати постанову від 02.09.2022 року ВП №62604490 держаного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено у повному обсязі 19.10.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.