Справа № 640/25774/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 640/25774/21

адміністративне провадження № К/990/26361/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №640/25774/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - судового експерта лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_2, судового експерта лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3, судового експерта лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - судового експерта лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_2, судового експерта лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3, судового експерта лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 - з вимогами:

- визнати протиправним і скасувати рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії № 1 від 23 квітня 2021 року про непритягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 (судовий експерт лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; свідоцтво № 358-15, видане ЕКК НКДІСЕ, дію продовжено до 18 грудня 2024 року);

- визнати протиправним і скасувати рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії № 1/1 від 23 квітня 2021 року про непритягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 (судовий експерт лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; свідоцтво № 144-11, видане ЕКК НКДІСЕ, дію продовжено до 30 березня 2022 року);

- визнати протиправним і скасувати рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії № 1/2 від 23 квітня 2021 року про непритягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 (судовий експерт лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; свідоцтво від 21 квітня 2010 року № 147-11, видане ЕКК НКДІСЕ, дійсне до 29 липня 2020 року);

- зобов`язати Центральну експертно-кваліфікаційну комісію у складі дисциплінарної палати повторно розглянути подання від 24 лютого 2021 року директора Департаменту експертного забезпечення правосуддя ОСОБА_5 до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії за зверненням адвоката Задорожного М.С. № 70/77-1 від 05 лютого 2021 року про порушення судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та методик проведення судових експертиз під час проведення експертних досліджень, за результатами яких складені висновки судово-економічної експертизи №7011/7507ч7601/17-45 від 27 квітня 2017 року, № 7947/8496/17-45 від 15 травня 2017 року, № 4625ч4628/18-45 від 05 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року зазначений позов задоволено:

- визнано протиправним і скасовано рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України №1 від 23 квітня 2021 року про непритягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 (судовий експерт лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; свідоцтво № 358-15, видане ЕКК НКДІСЕ, дію продовжено до 18 грудня 2024 року);

- визнано протиправним і скасовано рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України № 1/1 від 23 квітня 2021 року про не притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 (судовий експерт лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; свідоцтво № 144-11, видане ЕКК НКДІСЕ, дію продовжено до 30 березня 2022);

- визнано протиправним і скасовано рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України № 1/2 від 23 квітня 2021 року про не притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 (судовий експерт лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; свідоцтво від 21 квітня 2010 року № 147-11, видане ЕКК НКДІСЕ, дійсне до 29 липня 2020 року);

- зобов`язано Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України у складі дисциплінарної палати повторно розглянути подання від 24 лютого 2021 року директора Департаменту експертного забезпечення правосуддя ОСОБА_6 до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України за зверненням адвоката Задорожного Микити Сергійовича №70/77-1 від 05 лютого 2021 року про порушення судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та методик проведення судових експертиз під час проведення експертних досліджень, за результатами яких складені висновки судово-економічної експертизи №7011/7507ч7601/17-45 від 27 квітня 2017 року, № 7947/8496/17-45 від 15 травня 2017 року, № 4625ч4628/18-45 від 5 березня 2018 року;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі: 2 724,00 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нову рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

27 вересня 2022 року позивачка надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року, у якій вимагає скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Як на підставу звернення до Верховного Суду скаржниця посилається на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України і зазначає про необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 травня 2018 року у справі №826/2169/17, у якому Верховний Суд зазначив про наявність сформованого у подібних правовідносинах «загального підходу», відповідно до якого «оскарженню, зокрема, у судовому порядку підлягають ті рішення дисциплінарного органу, які прийнято за результатами дисциплінарного провадження і право на таке оскарження має суб`єкт цього дисциплінарного провадження. Особи, за дисциплінарною скаргою яких дисциплінарний орган приймає рішення, не є суб`єктами дисциплінарного провадження і не наділені правом на оскарження рішень дисциплінарного органу як за результатами дисциплінарного провадження, так і стосовно вирішення питання про його відкриття».

Суд зазначає, що у разі оскарження рішень судів попередніх інстанцій з підстав, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник в касаційній скарзі повинен навести обґрунтовані та переконливі аргументи, які слугували б підставою для висновків про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

При цьому необхідно зауважити, що з метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Суд повинен мати ґрунтовні підстави: його попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання.

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.

Необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України.

Мотивуючи необхідність відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 травня 2018 року у справі №826/2169/17, скаржниця зазначає про відсутність в чинному законодавстві визначення «загального підходу» у правозастосовній практиці та про його обов`язковість для судів. За доводами скаржниці помилковість такого підходу, і як наслідок відсутність «загального підходу» підтверджена окремою думкою, висловленою суддями Великої Палати Верховного Суду у справі №800/554/17. Скаржник також зазначає що твердження про те, що ініціатори дисциплінарних проваджень стосовно судових експертів, суддів, прокурорів, адвокатів не є учасниками відповідних проваджень, а тому не можуть оскаржувати рішення дисциплінарних органів за наслідками розгляду таких скарг суперечать вимогам Законів України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Проте таке обґрунтування зазначеним критеріям для відкриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, не відповідає і не свідчить про наявність об`єктивних причин для відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 травня 2018 року у справі №826/2169/17.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження Судом не вирішується.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №640/25774/21 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська