Справа № 560/8397/22
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8397/22
РІШЕННЯ
іменем України

18 жовтня 2022 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень військової частини НОМЕР_1 , щодо непроведення нарахування та виплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.09.2019 по день фактичного розрахунку 01.08.2022 включно та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.09.2019 по день фактичного розрахунку 01.08.2022. включно, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні два місяці служби, які передували дню звільнення, з урахуванням раніше виплаченої суми середнього заробітку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на день видання наказу про виключення зі списків особового складу відповідач не виплатив йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки та індексацію грошового забезпечення. Вказує, що фактично остаточний розрахунок відповідач здійснив 01.08.2022 шляхом зарахування на картковий рахунок позивача грошових коштів. Так, грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій в сумі 33885,39 грн виплачена 23.04.2020, індексація грошового забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2016 по 21.09.2018 виплачена 30.06.2020 сумі 4435,66, а індексація грошового забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (з урахуванням січня 2008 року як базового місяця) в сумі 77935,19 грн (тобто з урахуванням раніше виплачених сум) виплачена 01.08.2022. Зазначає, що звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 10.09.2019 по 01.08.2022, однак листом від 03.08.2022 відповідач відмовив у такій виплаті.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У поданому до суду відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що оскільки при нарахуванні та виплаті при звільненні належних позивачу сум був відсутній спір щодо їх розміру, підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 117 КЗпП України відсутні. Також, прийняттям судових рішень, якими присуджено на користь позивача певні суми коштів, статті 116 та 117 КЗпП України не застосовуються, а зобов`язання роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов`язання виконати судові рішення на користь позивача, що не регулюється матеріальними нормами трудового права. Тобто, не має обґрунтованих підстав стверджувати, що ці положення КЗпП України передбачають право на отримання компенсації за затримку виплати заробітної плати, що мала місце після того, як її сума була встановлена судом. Відтак, у цих правовідносинах відсутні правові підстави для застосування до військової частини НОМЕР_1 - відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, щодо виплати позивачу середнього заробітку за період з 11.09.2019 року по 01.08.2022 року.

Ухвалою від 15.08.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримки з 11.09.2019 до 23.04.2020 виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій в сумі 33885,39грн та з 11.09.2019 до 30.06.2020 виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в сумі 4435,66 грн.

Ухвалою від 15.08.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії щодо стягнення середнього заробітку за затримку з 11.09.2019 до 01.08.2022 виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням раніше виплаченої суми середнього заробітку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2019 №206 лейтенант ОСОБА_1 , звільнений наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 01.08.2019 №435 у запас за підпунктом "а" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 11.09.2019 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Рішенням від 30.03.2020 у справі №560/466/20 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Військова частина НОМЕР_1 нарахувала індексацію грошового забезпечення та виплатила її 30.06.2020 в сумі 4435,66 грн.

Рішенням від 05.04.2022 у справі №560/17912/21 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з врахуванням виплачених сум.

Військова частина НОМЕР_1 нарахувала індексацію грошового забезпечення та виплатила її 01.08.2022 в сумі 7735,19 грн.

Позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Листом від 03.08.2022 військова частина НОМЕР_1 відмовила позивачу у виплаті середнього заробітку у зв`язку з відсутністю на це законних підстав.

Вважаючи бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.09.2019 по 01.08.2022 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Згідно із статтею 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з частиною 2 статті 117 КЗпП України, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

При цьому, виходячи зі змісту трудових правовідносин між працівником та підприємством, установою, організацією, під "належними звільненому працівникові сумами" необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Таким чином, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме від виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Частина перша статті 117 КЗпП України переважно стосується випадків, коли роботодавець за відсутності спору свідомо та умисно не проводить остаточний розрахунок з колишнім працівником.

Умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Водночас, якщо між роботодавцем та колишнім працівником виник спір про розміри належних звільненому працівникові сум, то в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування (тобто, зазначене в частині першій статті 117 КЗпП України).

Суд встановив, що спір про право позивача на виплату індексації грошового забезпечення на дату звільнення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 вирішений рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.03.2020 у справі №560/466/20.

Водночас, спір щодо розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, остаточно виплаченої позивачу 30.06.2020 (в загальній сумі 4435,66 грн) на виконання зазначеного рішення суду від 30.03.2020 у справі №560/466/20, виник у грудні 2021 року, коли позивач подав до суду позовну заяву про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.09.2018 в цій сумі 4 435,66 грн.

Зазначений спір вирішений рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.04.2022 у справі №560/17912/21, яким суд задовольнив позовні вимоги щодо розміру індексації. Зазначене рішення суду набрало законної сили 19.07.2022.

Отже, обов`язок щодо виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 у розмірі, визначеному рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.04.2022 у справі №560/17912/21 (тобто з урахуванням при обчисленні індексації грошового забезпечення саме січня 2008 року як базового місяця), виник у відповідача 19.07.2022.

01.08.2022 військова частина НОМЕР_1 виплатила позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в сумі 77935,19 грн.

Отже, з урахуванням того, що на час звільнення позивача зі служби був відсутній спір щодо розміру індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (тобто спір щодо застосування саме січня 2008 року як базового місяця при обчисленні індексації грошового забезпечення), позаяк цей спір виник тільки в грудні 2021 року, то підстави для застосування до військової частини НОМЕР_1 відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відсутні. Крім того, статтею 117 КЗпП України не передбачена відповідальність відповідача за несвоєчасну виплату суми індексації грошового забезпечення, щодо розміру якої (суми) в грудні 2021 року виник спір.

Задоволення позовних вимог про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки з 11.09.2019 по 01.08.2022 виплати індексації грошового забезпечення у розмірі, щодо якого не було спору в день звільнення, суперечить приписам статті 117 КЗпП України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.09.2019 по день фактичного розрахунку 01.08.2022, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя О.К. Ковальчук