Справа № 620/7389/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7389/21 Головуючий у І інстанції - Бородавкіна С.В.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В.,Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Саан-Агро» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Саан-Агро» звернулось до суду з даним позовом, в якому просиловизнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене в листі від 24.03.2021 №4168/6/25-01-18-07-08, щодо неможливості перебування товариства у статусі платника єдиного податку четвертої групи із 01.01.2021 та зобов`язати відповідача відновити товариству статус платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2021 шляхом відображення в Реєстрі платників єдиного податку, про що видати відповідний витяг (довідку) із Реєстру платників єдиного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариство, подавши до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи, прийняту 19.02.2021, мало законне право вважати, що розрахунок частки сільськогосподарського товариства не підлягає повторному направленню до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням, оскільки, відповідно до положень податкового законодавства, цей розрахунок вже був своєчасно поданий та отриманий контролюючим органом за місцем розташування земельних ділянок. Крім того, позивач зазначив, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлених обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку та виключення його з відповідного реєстру. Разом з тим, відповідач вказаного рішення не приймав, а лише зазначив у листі, що товариство не може бути платником єдиного податку четвертої групи, що не відповідає суті повноважень податкового органу.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, щодля щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи товариством не виконані необхідні умови, а саме не надано контролюючому органу за своїм місцезнаходженням розрахунок частки сільськогосподарського товариства. За наведених обставин, вважає, що ТОВ «Саан-Агро» не може бути платником єдиного податку 4 групи, а податковим деклараціям товариства (загальній звітній за 2021 рік, звітній за 2021 рік та розрахунку частки сільськогосподарського виробництва за 2021 рік) присвоєно статус «Історія подання». Відповідач вважає, що розрахунок частки сільськогосподарського товариства подається як до ДПІ за основним місцем реєстрації, так і за місцем розташування земельних ділянок.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, щоТОВ «Саан-Агро» зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис. Позивач має у користуванні земельні ділянки, розташовані у Куликівському районі Чернігівської області.

Товариство має статус платника єдиного податку 4 групи.

На виконання вимог Податкового кодексу України ТОВ «Саан-Агро» подало до контролюючого органу документи для підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи, а саме:

- загальну податкову декларацію з єдиного податку на 2021 рік із відомостями про наявність земельних ділянок до Головного Управління ДФС у Чернігівській області, Прилуцьке управління, Бахмацька ДПІ (БАХМАЦЬКИЙ Р-Н), підтвердженням чого є Квитанція №2 від 19.02.2021 (Документ доставлено до районного рівня 2502 ГУ ДПС У ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (БАХМАЦЬКИЙ Р-Н) 19.02.2021 в 16:26:40. Прийнято пакет);

- звітну податкову декларацію з єдиного податку на 2021 рік, із відомостями про наявність земельних ділянок до Головного Управління ДФС у Чернігівській області, Чернігівське управління, Куликівська ДПІ (Куликівський Р-Н), підтвердженням чого є Квитанція №2 від 17.02.2021 (Документ доставлено до районного рівня 2511 ГУ ДПС У ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (КУЛИКІВСЬКИЙ Р-Н) 17.02.2021 в 10:29:06. Прийнято пакет);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва до Головного Управління ДФС у Чернігівській області, Чернігівське управління, Куликівська ДПІ (Куликівський Р-Н), підтвердженням чого є Квитанція №2 від 17.02.2021 (Документ доставлено до районного рівня 2511 ГУ ДПС У ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (КУЛИКІВСЬКИЙ Р-Н) 17.02.2021 в 10:29:35. Прийнято пакет.).

24.03.2021 листом №4168/6/25-01-18-07-08 відповідач повідомивпозивача, що за результатом проведеного аналізу правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності товариство з 01.01.2021 не може бути платником єдиного податку четвертої групи, з огляду на невиконання ним станом на 20.02.2021 свого обов`язку щорічного підтвердження статусу платника податку 4 групи, а саме - не подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням.

З такими висновками контролюючого органу позивач не погодився та оскаржив їх в адміністративному порядку.

Листом ГУДПС у Чернігівській області від 09.04.2021 та рішенням ДПС України від 04.06.2021 №12666/6/99-00-18-04-03-06 скарги ТОВ «Саан-Агро» залишені без задоволення, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпунктом 291.4.4 пункту 291.4 статті 291 ПК України встановлено, що до четвертої групи суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, віднесено сільськогосподарських товаровиробників, юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку четвертої групи є календарний рік (абз. 1 п. 294.1 ст. 294 ПК України).

Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки;

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Разом з тим, пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу.

Згідно п. 299.10 ст 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі - якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 цього Кодексу.

Тобто, для підтвердження статусу платника єдиного податку особа має до 20 лютого поточного року подати до контролюючого органу податкову звітність, передбачену пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 цього Кодексу. Неподання такої звітності, в свою чергу, має наслідком - анулювання відповідної реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

Як установлено судом, позивач подав до контролюючого органу за основним місцем обліку (Бахмацька ДПІ) та за місцем розташування земельних ділянок, які використовуються у сільськогосподарській діяльності (Куликівська ДПІ), пакет документів, визначених пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України.

Колегія суддів зауважує, що за змістом пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України платник єдиного податку повинен подати, крім іншого, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

З аналізу наведеної норми вбачається, що законодавцем передбачена альтернативна поведінка платника податків під час подання розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва. Так, у диспозиції зазначеної норми законодавцем зазначено два словосполучення «та» чи «або», які передбачають у разі першого випадку - подання платником розрахунку як за своїм місцезнаходженням, так і за місцем розташування земельних ділянок. У другому ж випадку платник податків має право подати відповідний розрахунок лише до контролюючого органу за місцем розташування земельних ділянок.

Тобто, з огляду на викладене, саме платник податків, відповідно до зазначеної норми, самостійно визначає до якого контролюючого органу подає розрахунок.

Таким чином, у лютому 2021 року позивачем до контролюючого органу було подано загальні декларації платника єдиного податку четвертої групи та відомості про наявність земельних ділянок, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік, що підтверджується наявними у справі квитанціями.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що контролюючим органом не було встановлено невідповідності поданих податкових декларацій вимогам статті 48 Податкового кодексу України.

Крім того, способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття податковим органом рішення саме про анулювання реєстрації платника єдиного податку, а таке анулювання, у свою чергу, вже реалізується шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Разом з цим, відповідачем не приймалося рішення про анулювання реєстрації позивача, а спірним рішенням відповідач зазначив, що позивача вже виключено з реєстру платників єдиного податку четвертої групи без анулювання реєстрації, що не відповідає суті повноважень податкового органу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №804/2321/17.

Отже, відповідач, приймаючи рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку 4 групи, діяв всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак вказане рішення є протиправним та має бути скасованим.

Таким чином, рішення суду першої інстанції, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк