Справа № 420/2673/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2673/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Приходько А.В.,

сторін:

від позивача ОСОБА_1 , за ордером,

від відповідача не з`явився,

від третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Центр пробації» (, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 07 лютого 2022 року через канцелярію суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Центр пробації» (, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» щодо не підготовлення та не направлення документів, необхідних для призначення пенсії позивачу до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.

- зобов`язати Державну установу «Центр пробації» підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області необхідні документи для призначення пенсії позивачу згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.

Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання. Також, вказаною ухвалою судом залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі, - Головне управління ПФУ в Одеській області).

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 23.11.2001 року по 10.01.2020 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, Державній пенітенціарній службі та в останні роки в ДУ «Центр пробації».

З 10.01.2020 року звільнений зі служби за власним бажанням наказом директора ДУ «Центр пробації» № 237/к від 26.12.2019 року.

Відповідно до довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС в Одеській області вислуга років на день звільнення складає у календарному обчисленні 11 років 11 місяців 28 днів, у пільговому 14 років 11 місяців 07 днів.

Відповідно до довідки виданої ДУ «Центр пробації» вбачається, що вислуга років в календарному обчисленні становить 07 років 07 місяців 16 днів, а у пільговому 10 років 02 місяці 01 день.

Так, сукупна вислуга років (календарна та пільгова) становить 25 років 01 місяць 08 днів, що є підставою для призначення пенсії на підставі положень ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Після звільнення зі служби позивача, відповідні документи для призначення пенсії підготовлені та направлені до пенсійного органу, не були.

20.12.2021 року позивач звернувся до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань із заявою про підготовку та направлення до ГУ ПФУ в Одеській області необхідних документів для призначення пенсії.

24.12.2021 року вказану заяву було перенаправлено до ДУ «Центр пробації».

25.01.2022 року позивач отримав відповідь на подану заяву, з якої вбачається, що оскільки календарної вислуги не вистачає для призначення пенсії за вислугою років, то ДУ «Центр пробації» не вбачає підстав для направлення до ГУ ПФУ в Одеській області документів для призначення пенсії позивачу.

Позивач вважає вказану відмову щодо підготовки та направлення документів для призначення пенсії протиправною, з огляду на те, що відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в редакції, що діяла на момент звільнення позивача, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п. «б»-«д», «ж» ст. 12 цього закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарні роки та 06 місяців і більше.

Так, позивач зазначає, що сукупна вислуга років позивача складає 25 років 01 місяць 08 днів, що є достатньою для призначення пенсії відповідно до вказаного закону.

Тобто, після звільнення позивача зі служби ДУ «Центр пробації» мало підготувати та направити необхідні документи для призначення пенсії до ГУ ПФУ в Одеській області.

У свою чергу 13.06.2022 року (вхід. № ЕС/1868/22) через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що на день звільнення зі служби вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 17 років 08 місяців 18 днів. Відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам … незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Таким чином, у позивача відсутня необхідна кількість вислуги років для підготовки та надання документів для призначення пенсії за вислугу років до ГУ ПФУ в Одеській області.

07.09.2022 року через канцелярію суду (вхід. № ЕП/25841/22) від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача заперечує проти доводів зазначених у відзиві на позовну заяву та наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заперечень на відповідь на відзив до суду не надходило.

Письмових пояснень від третьої особи до суду не надходило.

Ухвалою суду, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 26.09.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті на 11.10.2022 року.

На відкрите судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи на судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутністю.

У вступному слові представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи документи та докази, судом встановлено такі факти та обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с.7-8).

Суд встановив, що згідно з Наказом директора ДУ «Центр пробації» № 237/к від 26.12.2019 року (про особовий склад) у відповідності до п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п.7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено (за власним бажанням) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_2 , 10 січня 2020 року.

Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 17 років 08 місяців 18 днів (а.с.11).

Суд встановив, що відповідно до листа Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області № 9/К-951 від 24.06.2019 року позивач дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ у період з 15.11.2002 року по 17.02.2012 року. Під час проходження служби в ОВС позивач перебував на посадах, служба на яких при обчисленні вислуги років для призначення пенсії зараховується на пільгових умовах із розрахунку 1 місяць за 1,5 місяці служби, а саме:

- з 29.03.2003 по 31.03.2004 року дільничний інспектор міліції Ізмаїльського РВ УМВС України в Одеській області,

- з 31.03.2004 по 02.04.2007 року оперуповноважений сектору карного розшуку Ізмаїльського РВ УМВС в Одеській області,

- з 02.04.2007 по 17.02.2009 року старший оперуповноважений сектору карного розшуку Ізмаїльського РВ УМВС в Одеській області.

Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні 11 років 11 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні 14 років 11 місяців 07 днів (а.с.13).

Відповідно до довідки № 494/10/10.1-20 від 07.02.2020 року виданої ДУ «Центр пробації» підтверджено, що позивач дійсно проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України з 24.05.2021 року по 10.01.2020 року. Вислуга років у календарному обчисленні 07 років 07 місяців 16 днів, у пільговому 10 років 02 місяці 01 день. (а.с.14)

Суд встановив, що позивач 20.12.2021 року звернувся до Департаменту з питань виконання покарань із заявою про підготовку та направлення документів для призначення пенсії (а.с.15-16).

Однак, листом від 13.01.2022 року № 6/К-4/10/Ян-22 ДУ «Центр пробації» повідомило позивача, що оскільки календарна вислуга менша ніж передбачено Законом, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, підстав для надання до ГУ ПФУ в Одеській області документів для призначення йому пенсії за вислугу років немає (а.с.17).

Позивач не погодившись з наданою відмовою, звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

В силу положень пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, що діяла на момент звільнення позивача) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Водночас статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393).

На підставі системного аналізу зазначених положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд дійшов висновку, що при обчисленні вислуги років необхідної для призначення пенсії відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ необхідно керуватися Постановою № 393.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 393, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ та Державній кримінально-виконавчій службі України.

За приписами підпункту «в» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Так, суд встановив, що згідно з Наказом директора ДУ «Центр пробації» № 237/к від 26.12.2019 року (про особовий склад) у відповідності до п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п.7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено (за власним бажанням) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_2 , 10 січня 2020 року.

Відповідно до довідки № 494/10/10.1-20 від 07.02.2020 року виданої ДУ «Центр пробації» підтверджено, що позивач дійсно проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України з 24.05.2021 року по 10.01.2020 року. Вислуга років у календарному обчисленні 07 років 07 місяців 16 днів, у пільговому 10 років 02 місяці 01 день. (а.с.14)

Відповідно до листа Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області № 9/К-951 від 24.06.2019 року вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні 11 років 11 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні 14 років 11 місяців 07 днів. (а.с.13)

Позивач 20.12.2021 року звернувся до Департаменту з питань виконання покарань із заявою про підготовку та направлення документів для призначення пенсії, однак, листом від 13.01.2022 року № 6/К-4/10/Ян-22 ДУ «Центр пробації» повідомило позивача, що оскільки календарна вислуга менша ніж передбачено Законом, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, підстав для надання до ГУ ПФУ в Одеській області документів для призначення йому пенсії за вислугу років немає (а.с.17).

З цього приводу суд зазначає, що Закон № 2262-ХІІ, зокрема пункт «а» статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ та підпункту «в» пункту 3 Постанови № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови № 393.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що аналіз норм Закону № 2262-XII у взаємозв`язку з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою № 393.

З урахуванням викладеного Верховний Суд у вказаному рішенні зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Суд звертає увагу, що в цілях Закону № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Оскільки позивач за своєю останньою посадою та характером служби відповідає критеріям, визначеним Законами та підзаконними нормативними актами, що дають право на врахування вислуги років у пільговому обчисленні, а стаж позивача у пільговому обчисленні становить 25 років 01 місяць 28 днів 08 днів та у календарному обчисленні 17 років 08 місяців 18 днів, суд вважає, що відповідач, дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача, станом на час звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» у підготуванні та направленні документів, необхідних для призначення пенсії позивачу до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 є правомірними та належать задоволенню.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправну бездіяльність Державної установи «Центр пробації» у підготуванні та направленні документів, необхідних для призначення пенсії позивачу до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії позивача за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Державну установу «Центр пробації» підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області необхідні документи для призначення пенсії позивачу згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 є також обґрунтованими, доведеними та правомірними, а тому належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Центр пробації» (, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації (, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81) у підготуванні та направленні документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.

Зобов`язати Державну установу «Центр пробації» (, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81) підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області необхідні документи для призначення пенсії ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.

Стягнути з Державної установи «Центр пробації» (, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 20» жовтня 2022 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко