Справа № 560/2765/22
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2765/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

17 жовтня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полонської міської ради, в якому просив: 1) визнати рішення 23 сесії Полонської міської ради від 15.12.2021 №25 протиправним та скасувати його; 2) зобов`язати Полонську міську раду надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земельних ділянок за кад. № :06:006:0002, № :04:006:0049.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.07.2022, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до Полонської міської ради Полонської об`єднаної територіальної громади із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства площею 2.000 га за рахунок земельних ділянок за кадастровими номерами :06:006:0002 або :04:006:0049. До заяви позивач додав всю необхідну документацію.

Рішенням шостої сесії Полонської міської ради Полонської об`єднаної територіальної громади №10 від 05.02.2021"Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною цільового призначення" відповідач відмовив у наданні такого дозволу, із зазначенням підстави для відмови - вказані земельні ділянки належать до земель загального користування (громадські пасовища).

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Полонської міської ради Полонської об`єднаної територіальної громади, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення шостої сесії Полонської міської ради Полонської об`єднаної територіальної громади №10 від 05.02.2021;

- зобов`язати Полонську міську раду Полонської об`єднаної територіальної громади після повторного розгляду заяви позивача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної із зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства площею 2.000 га за рахунок земельних ділянок за кадастровими номерами :06:006:0002 або :04:006:0049;

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року по справі №560/6358/21, яке набрало законної сили 07.12.2021 (далі - Рішення суду по справі №560/6358/21), позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення шостої сесії Полонської міської ради Полонської об`єднаної територіальної громади №10 від 05.02.2021 "Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною цільового призначення" в частині відмови у наданні відповідного дозволу ОСОБА_1 . Зобов`язано Полонську міську раду Полонської об`єднаної територіальної громади повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення, із земель запасу в землі для ведення особистого селянського господарства площею 2.000 га, з рахунок земельних ділянок за кадастровими номерами :06:006:0002 або :04:006:0049, з метою передачі у приватну власність та прийняти одне з рішень, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання Рішення суду по справі №560/6358/21 відповідач повторно розглянув заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, та п. 1 Рішення 23 сесії VIII скликання Полонської міської ради від 15.12.2021 №25 "Про розгляд заяв гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 " вирішив: "Заяву гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення, із земель запасу в землі для ведення особистого селянського господарства, площею 2.0000 га, за рахунок земельних ділянок за кадастровими номерами :06:006:0002 або :04:006:0049, з метою передачі у приватну власність, залишити без задоволення в зв`язку з тим, що дані земельні ділянки перебувають в комунальній власності територіальної громади, як громадські пасовища (землі загального користування - код КВЦПЗ 18.00), та відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України належать до земельних ділянок, які не можуть передаватись у приватну власність.".

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля визнана основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Положеннями частини 1 статті 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 19 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548, визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

В зазначеному Класифікаторі землі сільськогосподарського призначення поділяються, зокрема, на землі для ведення особистого селянського господарства (код 01.03), землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування) (код 18.00).

Положеннями п. а частини третьої статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до статті 34 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

Земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об`єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об`єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність.

Частиною четвертою ст. 83 Земельного кодексу України встановлено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); (…).

Зі змісту вказаних вище норм вбачається, що землі сільськогосподарського призначення можуть передаватися у власність та в користування громадянам на умовах та в порядку, визначеному ЗК України.

При цьому, згідно Класифікатора видів цільового призначення земель землі сільськогосподарського призначення мають підвиди в залежності від функціонального спрямування. Особливості правового статусу таких підвидів визначені у главі 5 ЗК України.

Зокрема, стаття 34 ЗК України визначає, що земельні ділянки, призначені для сінокосіння та випасання худоби можуть бути переданні громадянам виключно на умовах користування (оренди).

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності у приватну власність.

Так, згідно з п. 115, 115.1 Рішення 11 сесії VIII скликання Полонської міської ради від 20.05.2021 №11 "Про надання у користування, передачу у власність земельних ділянок фізичним та юридичним особам", вирішено: "Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, із земель запасу (код КВЦПЗ 16.00) - в землі загального користування (громадські пасовища код КВЦПЗ 18.00), що розташована за межами с. Бражинці Шепетівського р-ну Хмельницької області, площею 7,3064 га, кадастровий номер :04:006:0049. Змінити вид цільового призначення земельної ділянки за кадастровим номером :04:006:0049 із земель запасу (код КВЦПЗ 16.00) - в землі загального користування (громадські пасовища - код КВЦПЗ 18.00)." (а.с.29).

Відповідно до п. 116, 116.1 Рішення 11 сесії VIII скликання Полонської міської ради від 20.05.2021 №11 "Про надання у користування, передачу у власність земельних ділянок фізичним та юридичним особам", вирішено: "Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, із земель запасу (код КВЦПЗ 16.00) - в землі загального користування (громадські пасовища код КВЦПЗ 18.00), що розташована за межами с. Коханівка Шепетівського р-ну Хмельницької області, площею 7,1049 га, кадастровий номер :06:006:0002. Змінити вид цільового призначення земельної ділянки за кадастровим номером :06:006:0002 із земель запасу (код КВЦПЗ 16.00) - в землі загального користування (громадські пасовища - код КВЦПЗ 18.00)." (а.с.30).

Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру земельні ділянки з кадастровим номером :06:006:0002 та :04:006:0049 відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для створення громадського пасовища, що унеможливлює її передачу у власність (а.с.31-36).

Приписами частини 1, 2 статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Нормами частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як було встановлено вище, земельні ділянки, на які претендують позивачі, відносяться до земель сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для громадського пасовища, які, у відповідності до вимог ст. 34, 83 Земельного кодексу України, можуть передаватися виключно у користування (оренду).

Така правова позиція також була висловлена у постанові Верховного Суду від 09.02.2022 року у справі №120/611/19-а.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що земельні ділянки, які позивач бажає отримати у власність для ведення особистого селянського господарства належать до земель загального користування, тобто є загальнодоступними для всіх суб`єктів і не можуть передаватися у приватну власність. Надання дозволу позивачу на розроблення землевпорядної документації відведення у власність земельних ділянок загального користування порушить права інших осіб щодо їх використання, так як ці земельні ділянки виділені для об`єктивної необхідності - загального випасання худоби, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.