Справа № 420/18072/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/18072/21

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту: 22.04.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини (далі в/ч) НОМЕР_2 про:

- визнано протиправними дій в/ч НОМЕР_2 щодо нарахування при звільненні ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно впродовж проходження військової служби із застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати виключення зі списків особового складу і не виплати компенсації на момент виключення зі списків особового складу управління та зняття з усіх видів забезпечення;

- зобов`язання в/ч НОМЕР_2 перерахувати грошову компенсацію ОСОБА_1 за належне, але неотримане речове майно впродовж проходження військової служби, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати виключення зі списків особового складу відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2016 року №178 (далі Порядок №178);

- зобов`язання в/ч НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але неотримане речове майно впродовж проходження військової служби без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати виключення зі списків особового складу;

- визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 відшкодування за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з військової служби;

- зобов`язано в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відшкодування за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з військової служби у розмірі 758,87 грн. за кожен день затримки з 02 серпня 2021 року по дату остаточного розрахунку.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 липня 2021 року №178-ОС його було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Водночас, на момент звільнення його зі служби, відповідач не виплатив йому всі належні кошти та не повідомив про нарахування і виплату належних сум, чим порушив вимоги чинного законодавства, а саме щодо вартості речового майна, що належить до видачі при звільненні, та її розміру.

З огляду на зазначене представник позивача звернувся до в/ч НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) із адвокатським запитом щодо нарахування та виплати належних ОСОБА_1 грошових компенсацій та виплат.

20 вересня 2021 року листом №703/6855 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу було повідомлено, що виплата грошової компенсації за належне, але неотримане впродовж проходження військової служби речове майно без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна, є неможливою, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства. Також зазначено, що заборгованість по виплаті грошової компенсації за належне, але не отримане речове майно не є підставою для виплати середнього заробітку в розумінні переліку підстав, визначених п.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100).Також у листі повідомлено, що виплата грошової компенсації за належне, але не отримане речове майно, буде здійсненна в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_2 щодо неправильного нарахування грошової компенсації ОСОБА_1 за належне, але неотримане речове майно впродовж проходження військової служби в повному обсязі, відповідно до Порядку №178, із застосуванням пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_2 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але неотримане речове майно впродовж проходження військової служби, відповідно до Порядку №178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати виключення зі списків особового складу, а також за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 01 січня 2021 року, з урахуванням проведеної виплати.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- відповідно до довідки №71 про вартість речового майна, що належить до видачі полковнику ОСОБА_1 дана сума складає 25 428,05 грн. Відповідно по п.7 вищевказаної Порядку №178 "виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік";

- у даних спірних правовідносинах необхідно враховувати п.5 Порядку №178 з прив`язкою до п.3 цього Порядку. При нарахуванні грошової компенсації за окремим видами речового майна, необхідно обов`язково враховувати такі складові як момент виникнення права на отримання майна, норму належності, термін експлуатації, ціна на час набуття права, кількість предметів належних до видачі та термін який минув з останнього моменту отримання предметів речового майна. Тобто, при визначенні суми, що підлягає до виплати важливо звертати увагу на момент коли у військовослужбовця виникає право на отримання відповідного речового майна та ціна на дане майно в момент виникнення права відповідно до вищевказаних розрахунків, що затверджені розпорядженнями Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11 лютого 2017 року №33, від 06 січня 2018 року №30, від 30 січня 2019 року №22 та від 17 лютого 2020 року №41. На підставі вищевказаного позивачу відповідно до довідки №71 про вартість речового майна, що належить до видачі була нарахована грошова компенсація в сумі 25 428,05 грн. та з урахуванням сплати всіх передбачених законом податків та зборів, в подальшому була виплачена полковнику ОСОБА_1 . У свою чергу, позивачем не була оскаржена вищевказана довідка №86 тому, така є чинною. Отже, в даному випадку позивач дійсно має право на грошову компенсацію замість неотриманого речового майна та вказане право було у повному обсязі реалізовано відповідачем, оскільки дана виплата була здійснена.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_2 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 проходив службу у в/ч НОМЕР_2 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 липня 2021 року №178-ОС ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01 серпня 2021 року.

Водночас, як зазначає позивач, на момент звільнення його зі служби в/ч НОМЕР_2 не виплатила йому грошову компенсацію за належне, але не отримане речове майно та не повідомила про її загальний розмір, який належить до виплати.

З огляду на вищезазначене, представник позивача 16 серпня 2021 року звернувся із адвокатським запитом №218 до в/ч НОМЕР_2 , в якому, серед іншого, просив надати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належить до видачі позивачу.

19 серпня 2021 року листом №703/5914 позивачу було надано довідку №71 від 19 липня 2021 року, в якій зазначено, що вартість речового майна, що належить до видачі підполковнику ОСОБА_1 25 428,05 грн.

Не погоджуючись із сумою, зазначеною у довідці №71 від 19 липня 2021 року та вважаючи її необґрунтованою, представник позивача 07 вересня 2021 року звернувся до в/ч НОМЕР_2 із адвокатським запитом №252, в якому, серед іншого, просив виплати ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але не отримане речове майно без застосування пропорції часу, а також виплатити середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з військової служби з 02 серпня 2021 року по дату остаточного розрахунку.

20 вересня 2021 року листом №703/6855 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу було повідомлено, що виплата грошової компенсації за належне, але неотримане впродовж проходження військової служби речове майно без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна є неможливою, оскільки порушує вимоги п.10 розділу І Інструкції про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом МВС від 31 жовтня 2016 року №1132.

Також у листі зазначено, що заборгованість по виплаті грошової компенсації за належне, але не отримане речове майно не є підставою для виплати середнього заробітку в розумінні переліку підстав, визначених п.1 Порядку №100. Крім того вказано, що виплата грошової компенсації за належне, але не отримане речове майно буде здійсненна в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна.

06 грудня 2021 року в/ч НОМЕР_2 згідно платіжного доручення від 06 грудня 2021 року №2509 нарахувала та виплатила позивачу грошову компенсацію за належне, але не отримане речове майно, у розмірі 25 428,05 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на грошову компенсацію замість неотриманого речового майна при звільненні з військової служби, виходячи з закупівельних цін, визначених на 01 січня поточного року (тобто, року виключення позивача зі списків особового складу й здійснення виплати компенсації).

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії в/ч НОМЕР_2 щодо неправильного нарахування грошової компенсації ОСОБА_1 за належне, але неотримане речове майно впродовж проходження військової служби в повному обсязі, відповідно до Порядку №178, із застосуванням пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати виключення позивача зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, .1 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п.п.3, 4, 5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2016 року №178.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII (далі Закон №2011-XII) продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п.3, 4, 5 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки №71 від 19 липня 2021 року, в якій зазначено, що вартість речового майна, що належить до видачі підполковнику ОСОБА_1 25 428,05 грн.

Тобто, право позивача на грошову компенсацію замість неотриманого речового майна при звільненні з військової служби не оспорюється у даній справі.

Разом з цим, предметом дослідження у даній справі є, зокрема, порядок нарахування грошової компенсації замість неотриманого речового майна при звільненні з військової служби.

Колегія суддів вважає, що застосування закупівельних цін за минулі роки на речове майно при виплаті позивачу грошової компенсації замість належного до видачі речового майна є таким, що не відповідає вимогам п.5 Порядку № 178, яким визначено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 01 січня поточного року, тобто року звільнення з військової служби.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що при нарахуванні грошової компенсації за окремим видами речового майна необхідно обов`язково враховувати такі складові, як момент виникнення права на отримання майна, ціну на час набуття права, оскільки приписами Порядку №178 не передбачено такого механізму розрахування суми грошової компенсації, натомість закріплено обов`язок повноважного органу нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористане речове майно виходячи із закупівельних цін, визначених на 01 січня поточного року.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованим довід апеляційній скарги про те, що у спірних правовідносинах необхідно враховувати п.5 Порядку № 178 з прив`язкою до п.3 цього ж Порядку, оскільки вказані пункти несуть різне смислове навантаження, зокрема, п.3 визначає, що військовослужбовці мають право на виплату грошової компенсації з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, у той же час, п.5 регулює питання оформлення довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Вищенаведені висновки узгоджуються з аналогічною правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №809/1488/16, від 17 березня 2020 року у справі №815/5826/16, від 28 січня 2021 року у справі №520/1190/2020.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2022 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.