Справа № 340/10811/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 340/10811/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року в адміністративній справі №340/10811/21 (головуючий суддя першої інстанції Жук Р.В.) за позовом ОСОБА_1 до Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач та інші особи 10.12.2021 року звернулись до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, в якому просила визнати протиправним і скасувати рішення Тишківської сільської ради від 26 жовтня 2021 року та зобов`язати Тишківську сільську раду на найближчій сесії прийняти рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок площею 2,0000 га кожному, з визначеними кадастровими номерами для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03) та передати її у власність.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не вчинено всіх необхідних дій щодо розгляду заяв позивачів про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки відсутнє рішення, як про задоволення цих заяв або ж про вмотивовану відмову в їх задоволенні.

Ухвалою суду від 15.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та роз`єднано позовні вимоги до Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії у самостійні провадження.

Адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградській області про визнання протиправним і скасування рішення Тишківської сільської ради від 26 жовтня 2021 року №695, зобов`язання Тишківської сільської ради на найближчій сесії прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:5175 у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03) та передачі її у власність ОСОБА_1 присвоєно номер 340/10811/21.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним і скасувано рішення Тишківської сільської ради від 26 жовтня 2021 року №695, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:5175 у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03).

Зобов`язано Тишківську сільську раду на найближчій сесії прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:5175 у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03) та передати її у власність ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права, суд не повно з`ясував всі фактичні обставини справи, не повністю дослідив докази, рішення не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначив, що комунальна власність визнана самостійною формою власності. Суб`єктами права комунальної власності є територіальні громади від імені та в інтересах яких діють сільські, селищні, міські ради. Рішення щодо відчуження комунального майна приймаються виключно на пленарних засіданнях та сесіях сільської, селищної, міської ради. Вказує, що оскаржуване рішення сільської ради прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.23).

Позивач у березні 2021 року звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га із земель запасу Тишківської сільської ради (за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:9125, загальною площею 37,0522 га). До заяви додано графічні матеріали (а.с.10).

Не отримавши відповіді на звернення протягом місяця, позивач 22.04.2021 року уклала договір про виконання робіт із землеустрою без надання дозволу - по мовчазній згоді на підставі абз.1 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

В той же день - 22.04.2021 року позивач направила відповідачу повідомлення про укладення договору на виконання робіт із землеустрою без надання дозволу - по мовчазній згоді, який отриманий відповідачем 23.04.2021 року (а.с. 11).

ПП «Альфа-Земпроект» розроблений у квітні-травні 2021 році проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 12,0000 га (а.с. 9-28).

Вказаним проектом передбачено відвести у власність (шляхом безоплатної передачі), позивачу та іншим земельної ділянки загальною площею 12,0000 га для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ -01.03) (додаток до Пояснювальної записки проекту), за рахунок земельної ділянки загальною площею 37,0522 га, кадастровий номер :02:002:9125).

28.05.2021 за заявою розробника документації із землеустрою на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 12,0000 га заявникам, кадастровим реєстратором відділу у Добровеличківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснено державну реєстрацію запроектованих проектом до відведення земельних ділянок з присвоєнням кадастрових номерів (ст.79-1 ЗК України), а саме:

- ОСОБА_1 - площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:5175;

- ОСОБА_2 - площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:5174;

- ОСОБА_3 - площею 2,0000 га кадастровий номер :02:002:5173;

- ОСОБА_4 - площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:5172;

- ОСОБА_5 - площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:5171;

- ОСОБА_6 - площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:5170.

04.06.2021 року ОСОБА_1 подала відповідачу заяву про затвердження вказаного проекту землеустрою та передачу відповідних земельних ділянок у власність, зокрема, в її власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:5175 (а.с. 29).

07.07.2021 року відповідач повідомив позивача, що винесені на розгляд сесії 17.06.2021 року проекти рішень про затвердження проекту землеустрою та передачу особам, в.ч. позивачу, у власність запроектованих для відведення земельних ділянок, не підтримано двома третинами голосів ради, а тому рішення за заявами позивачів не прийнято.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №340/4369/21 зобов`язано Тишківську сільську раду розглянути заяви позивачів, в т.ч. ОСОБА_1 , про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 12,0000 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Добровеличківський район, Тишківська сільська рада для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення.

На виконання вищезазначеного рішення суду Тишківська сільська рада прийняла рішення від 26 жовтня 2021 року №695, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:5175 у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03).

Позивач, не погодившись з рішенням відповідача про відмову в затверджені проекту землеустрою, оскаржила таке рішення до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач допустив бездіяльність при розгляді заяви позивача, а тому принцип мовчазної згоди позивачкою застосовано правомірно. Також відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та прийняття відповідного рішення щодо відведення земельної ділянки відповідно до положень Земельного кодексу України. Оскаржуване рішення від 26 жовтня 2021 року №695 прийняте з порушенням земельного законодавства та підлягає скасуванню, як протиправне.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська рада питання регулювання земельних відносин повинна вирішувати виключно на пленарних засіданнях і відповідно до закону.

У відповідності до ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, чинним законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесії.

Повноваження сільської, селищної, міської ради у галузі земельних відносин передбачені, зокрема ст.ст.12, 122 Земельного кодексу України.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у березні 2021 року звернулась до Тишківської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га із земель запасу сільської ради, проте не отримавши відповіді на вказану заяву протягом місяця, за принципом мовчазної згоди, уклала договір з ПП «Альфа-Земпроект» про виконання робіт із землеустрою, про що відповідачу направлено повідомлення (а.с. 10-11).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом статті 79-1 Земельного кодексу України вбачається, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі, а земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства вбачається, що розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необхідне для формування земельної ділянки.

Такий висновок також узгоджується з положеннями статті 50 Закону України «Про землеустрій», згідно якої проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

З матеріалів справи вбачається, що на замовлення позивача ПП «Альфа-Земпроект» розроблено проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, який погоджено ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с. 9-28).

Земельній ділянці, яка є новосформованою з земель комунальної власності, присвоєний кадастровий номер :02:002:5175, дата державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі - 28.05.2021 року (а.с.25). Цільове призначення земельної ділянки - 01.03 для ведення особистого селянського господарства не змінювалось. Інформація про форму власності - відсутня.

Після погодження проекту землеустрою позивач звернулась до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою, проте відповідачем в задоволенні такої заяви було відмовлено.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №340/4369/21 зобов`язано Тишківську сільську раду розглянути заяви позивачів, в т.ч. ОСОБА_1 , про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею12,0000 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Добровеличківський район, Тишківська сільська рада для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення.

На виконання вищевказаного рішення суду Тишківська сільська рада прийняла рішення від 26 жовтня 2021 року №695, яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:5175 у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03).

Будь-яких підстав відмови у затвердженні проекту землеустрою, передбачених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України в оскаржуваному рішенні не наведено.

Відповідно до частин 9, 10 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, чинним законодавством чітко визначено, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому, положення частини 9 статті 118 Земельного кодексу України не надають відповідному органу місцевого самоврядування приймати будь-яке інше рішення, ніж про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність за наявності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Законом України від 28.04.2021 року №1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» Розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України було доповнений пунктом 24, яким, передбачено, що надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Стосовно доводів апелянта про безпідставно розроблений проект землеустрою за мовчазною згодою, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільні органи суб`єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру.

Частиною шостою статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», якою визначено принцип мовчазної згоди, передбачено, що якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом.

За визначенням, наданим у статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Отже, принцип мовчазної згоди (в контексті процедури отримання дозволу та наслідків неприйняття суб`єктом владних повноважень своєчасного рішення) можна застосувати у випадку, коли у визначений термін відповідним органом не прийнято жодного (позитивного або негативного) рішення про видачу або відмову у видачі документа дозвільного характеру, або відповідного погодження. Суб`єкт господарювання вправі продовжувати виконання робіт до прийняття відповідного рішення (позитивного або негативного) компетентним органом.

Таким чином, юридичний факт, який полягає у бездіяльності дозвільного органу, стає передумовою для виникнення правовідносин, у яких суб`єкт господарювання може застосувати принцип мовчазної згоди. Тобто, виникнення у суб`єкта господарювання права на застосування принципу мовчазної згоди, за загальним правилом.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 05.09.2018 року у справі №826/11460/17, від 10.01.2019 року у справі №813/3145/16, від 13.02.2019 року у справі №826/16335/17, від 21.03.2019 року у справі №817/498/17, від 16.05.2019 року у справі №818/600/17, від 21.08.2019 року у справі №826/25865/15, від 13.02.2019 року у справі №826/16335/17, від 21.08.2019 року у справі №826/25865/15, від 22.01.2020 року у справі №826/9749/17, від 15.01.2020 року у справі № 826/14327/16.

Враховуючи вищевказане, рішення Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 26 жовтня 2021 року №695 прийняте у порушення вимог Земельного кодексу України та не відповідає критеріям відповідності, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню, як вірно вирішив суд першої інстанції.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття рішення від 26 жовтня 2021 року №695 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року в адміністративній справі №340/10811/21 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року в адміністративній справі №340/10811/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак