Справа № 560/4573/22
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4573/22

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

19 жовтня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійною фонду України в Хмельницькій області, оформлене листом від 31.12.2021 про відмову в зарахуванні до спеціального стажу, що дає право на щомісячне грошове утримання судді у відставці, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, періоду проходження строкової військової служби, періоду роботи на посаді начальника Волочиського районного управління юстиції, трьох років стажу роботи у галузі права, та здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з 50% до 62% суддівської винагороди;

- зобов`язати Головне управління Пенсійною фонду України в Хмельницькій області зарахувати з 19.02.2020 до стажу роботи на посаді судді (крім вже зарахованого раніше стажу з 05.03.2002 по 15.11.2017 - 15 років 8 місяців 10 днів) період проходження строкової військової служби з 14.05.1985 по 23.05.1987 (2 роки 10 днів), половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994 (2 роки 4 місяці 29 днів), період роботи на посаді начальника Волочиського районного управління юстиції з 04.01.1999 по 04.03.2002 (3 роки 2 місяці), 3 роки стажу роботи (професійної діяльності) за періоди роботи з 01.08.1994 по 23.10.1995, з 23.10.1995 по 01.01.1999 із визначенням 62% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- здійснити перерахунок та виплату з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із стажу роботи судді 26 років 3 місяці 19 днів у розмірі 62% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки ТУ ДСА в Хмельницькій області №140 від 16.03.2020 про суддівську винагороду, та у подальшому виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 62% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.06.2022 позов задоволено частково, ухвалено:

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді: період проходження строкової військової служби з 14.05.1985 по 23.05.1987; половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994; три роки стажу роботи (професійної діяльності) в галузі права (у періоди з 01.08.1994 по 23.10.1995, з 23.10.1995 по 01.01.1999).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді: період проходження строкової військової служби з 14.05.1985 по 23.05.1987; половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994; три роки стажу роботи (професійної діяльності) в галузі права (у періоди з 01.08.1994 по 23.10.1995, з 23.10.1995 по 01.01.1999).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести на користь ОСОБА_1 перерахунок усього стажу роботи на посаді судді, включаючи той, який зараховується за цим рішенням.

Вирішити питання збільшення/підвищення відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з урахуванням збільшення кількості років роботи на посаді судді згідно з цим рішенням, та провести на користь ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням висновків суду та раніше проведених виплат) виходячи з розміру суддівської винагороди, вказаної у довідці ТУ ДСА в Хмельницькій області №140 від 16.03.2020, без обмеження його граничним розміром.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.06.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що період проходження військової служби, навчання у навчальному закладі, час роботи в органах юстиції до стажу роботи на посаді судді не зараховуються.

Можливість зарахувати до стажу роботи на посаді судді роки стажу роботи (професійної діяльності) в галузі права (у позивача періоди з 01.08.1994 по 23.10.1995, з 23.10.1995 по 01.01.1999) виникла після набрання чинності з 05.08.2018 Законом України від 12.07.2018 №2509-VIIІ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" (Закон №2509-VIIІ), яким внесено відповідні зміни до ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (Закон №1402-VIII). Оскільки щомісячне довічне грошове утримання позивачу призначено 16.11.2017, положення ч.2 ст.137 Закону №1402-VIII в редакції Закону №2509-VIII до спірних правовідносин не застосовуються.

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить 15 років, щомісячне довічне грошове утримання обчислене в розмірі 50% суддівської винагороди.

Зауважив, що наявність у позивача права на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме у розмірі 50% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, а отже й 15 років відповідного стажу, підтверджено рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі №560/2063/20.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2022, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 до 14.11.2017 обіймав посаду голови (судді) Волочиського районного суду Хмельницької області, 31.10.2017 звільнений у відставку рішенням Вищої Ради правосуддя №3509/о/15-17.

Не погоджуючись із неврахуванням йому до суддівського стажу відповідних періодів роботи, навчання та служби, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою, у якій просив зарахувати до стажу роботи на посаді судді період проходження строкової військової служби з 14.05.1985 по 23.05.1987, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994, період роботи на посаді начальника Волочиського районного управління юстиції з 04.01.1999 по 04.03.2002 та період роботи (професійної діяльності) з 01.08.1994 по 23.10.1995 на посаді завідуючого юридичним відділом Волочиського райвиконкому, з 23.10.1995 по 01.01.1999 на посаді керівника юридичного відділу Волочиської райдержадміністрації.

Відповідач листом №13064-12029/Ч-03/8-2200/21 від 31.12.2021 відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на положення ч.1 ст.137 Закону №1402-VIII.

Позивач не погодився із вказаною відмовою, а тому звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у зарахуванню до стажу роботи позивача на посаді судді: перiоду проходження ним військової строкової служби з 14.05.1985 по 23.05.1987; половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994; періодів роботи позивача з 01.08.1994 по 23.10.1995 на посаді завідуючого юридичним відділом Волочиського райвиконкому та з 23.10.1995 по 01.01.1999 на посаді керівника юридичного відділу Волочиської державної адміністрації.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи позивача на посаді періоду роботи позивача на посаді начальника Волочиського районного управління юстиції з 04.01.1999 по 04.03.2002.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції про задоволення позову та враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно ч.1 ст.137 Закону №1402-VIII (у редакції станом на дати виходу позивача у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

05.08.2018 набрав чинності Закон №2509-VIIІ, яким статтю 137 Закону №1402-VIII доповнено частиною другою такого змісту:

"2. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді".

Встановлено, що позивач з 01.08.1994 по 23.10.1995 працював на посаді завідуючого юридичним відділом Волочиського райвиконкому та з 23.10.1995 по 01.01.1999 - на посаді керівника юридичного відділу Волочиської державної адміністрації.

Вказані періоди роботи позивача зараховуються до стажу, який надає право для призначення на посаду судді, а отже з урахуванням ч.2 ст.137 Закону №1402-VIII й до стажу роботи на посаді судді.

Разом з цим, апеляційний суд зауважує, що станом на дати виходу позивача у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання стаття 37 Закону №1402-VIII не містила вказаної частини другої. Отже, положення ч.2 ст.137 Закону №1402-VIII застосовуються для розрахунку стажу роботи на посаді судді з 05.08.2018. При цьому, положення Законів №1402-VIII та №2509-VIIІ не містять вказівки про поширення вказаної норми ч.2 ст.137 Закону №1402-VIII на осіб, які реалізували право на відставку до 05.08.2018.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи позивача на посаді судді періодів його роботи з 01.08.1994 по 23.10.1995 на посаді завідуючого юридичним відділом Волочиського райвиконкому та з 23.10.1995 по 01.01.1999 на посаді керівника юридичного відділу Волочиської державної адміністрації.

Відповідно до абз. 4 пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

До набрання чинності Законом №1402-VIII правила обчислення стажу роботи судді були врегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI.

Згідно із вимогами ст. 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Водночас, відповідно до п. 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (в редакції чинній до 28 березня 2015), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 № 2862-ХІІ "Про статус суддів"

Абзацом 2 частини 4 статті 43 Закону №2862-ХІІ було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Окрім цього, згідно з п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Указом Президента України Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів від 10.07.1995 №584/95 було передбачене зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та періоду проходження строкової військової служби.

Отже, оскільки стаж роботи позивача на посаді судді перевищує 10 років, положення вищенаведених актів підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому до стажу роботи на посаді судді підлягають зарахування перiод проходження ним військової строкової служби з 14.05.1985 по 23.05.1987 та половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994.

З урахуванням наведеного та відомостей з трудової книжки позивача, його стаж роботи на посаді судді складає 20 років 1 місяць 21 день, у тому числі:

- 2 роки 10 днів - строкова військова служба з 14.05.1985 по 23.05.1987;

- 2 роки 4 місяці 29 днів - половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1989 по 28.06.1994;

- 15 років 8 місяців 12 днів - період роботи на посаді судді.

З огляду на положення ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача має складати 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Отже, позивачем вірно визначено розмір довічного грошового утримання позивача та враховано при його визначенні належні період роботи позивача на посаді судді.

Наведене також опосередковано підтверджується рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі №560/2063/20 та постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №560/853/21, яким визнано правомірним призначення позивачу довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50% від грошового забезпечення діючого судді, тобто підтверджено відсутність у позивача права на збільшення розміру довічного грошового утримання судді у відставці з огляду на наявність стажу на посаді судді понад 20 років.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати в частині задоволення позову і ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись вказаними положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що судове рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, яким не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.