Справа № 160/11583/22
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
03.08.2022 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію ОСОБА_1 з 14.07.2022, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 14.06.1994 по 31.05.1996, з 25.10.1996 по 11.04.1997, з 12.02.1998 по 29.05.1998, з 07.07.1998 по 16.10.2000, з 25.10.2000 по 15.01.2001, з 15.01.2001 по 06.06.2002, з 23.06.2003 по 09.08.2008, з 01.09.2008 по 30.11.2008, з 08.12.2008 по 23.03.2010, з 10.09.2012 по 14.07.2022, із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що йому було протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з неправильним визначенням пільгового стажу та не застосування до частини пільгового стажу роз`яснень Міністерства Соцзахисту від 20.01.1992 №8. Позивач зазначає, що у нього наявний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач, у строки встановлені ухвалою суду від 08.08.2022, відзив на позов суду не надав, зазначену ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження було отримано останнім 09.08.2022.
У відповідності до положень ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №59 від 21.07.2022 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 42 роки 2 місяці 13 днів, в тому числі пільговий стаж роботи складає 23 роки 8 місяців 4 дні.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями, надалі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 114 Закону №1058-IV врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджений Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Так, згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, відповідно до п. 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , дата заповнення 25.10.1996, що містить наступні записи щодо спірних періодів роботи:

- з 14.06.1994 по 31.05.1996 служба в Збройних Силах України;

- з 25.10.1996 по 11.04.1997 учень гірника на ділянці підготовчих робіт, підземний гірник в шахта №2 «Новоградівська» Селидівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля;

- з 12.02.1998 по 29.05.1998 гірник підземний на ділянці підготовчих робіт у ТОВ «КЕДР»;

- з 07.07.1998 по 16.10.2000 гірник підземний на ділянці по ремонту гірничих виробок у шахта №2 «Новоградівська» ДХК «Селидіввугілля»;

- з 25.10.2000 по 15.01.2001 гірник підземний у ДВАТ ш.1-3 «Новогродівська»;

з 15.01.2001 по 06.06.2002 курси навчання по професії гірник очисного вибою, гірник очисного вибою на видобувній ділянці;

- з 23.06.2003 по 09.08.2008 гірник підземний на дільниці «Вугіллявидачі», учень гірничомонтажника підземного, гірничомонтажник підземний у ДВАТ ш.1-3 «Новогродівська»;

- з 01.09.2008 по 30.11.2008 гірник підземний у ТОВ «Ремшахтострой»;

- з 08.12.2008 по 23.03.2010 прохідник підземний у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське»;

- з 10.09.2012 по 14.07.2022 прохідник підземний у ДП «Селидіввугілля».

Крім того, згідно форми РС-право відповідачем не було зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди:

- з 14.06.1994 по 31.05.1996 служба в Збройних Силах України;

- з 25.10.1996 по 11.04.1997 учень гірника на ділянці підготовчих робіт в шахта №2 «Новоградівська» Селидівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля;

- з 12.02.1998 по 29.05.1998 гірник підземний на ділянці підготовчих робіт у ТОВ «КЕДР»;

- з 01.03.2000 по 12.03.2000 гірник підземний на ділянці по ремонту гірничих виробок шахта №2 «Новоградівська» ДХК «Селидіввугілля»;

- з 01.04.2000 по 05.04.2000 гірник підземний на ділянці по ремонту гірничих виробок шахта №2 «Новоградівська» ДХК «Селидіввугілля»;

- з 01.06.2000 по 02.06.2000 гірник підземний на ділянці по ремонту гірничих виробок шахта №2 «Новоградівська» ДХК «Селидіввугілля»;

- з 15.01.2001 по 26.02.2001 курси навчання по професії гірник очисного вибою;

- з 08.02.2005 по 14.03.2005 учень гірничомонтажника підземного на дільниці з видобутку вугілля;

- з 01.09.2008 по 30.11.2008 гірник підземний у ВАТ «Шахтоуправління Покровське»;

- з 08.12.2008 по 12.12.2008 прохідник підземний у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське».

Так, щодо не зарахування відповідачем періодів роботи ОСОБА_1 з 25.10.1996 по 11.04.1997, з 15.01.2001 по 26.02.2001 та з 08.02.2005 по 14.03.2005 до пільгового стажу, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, згідно наявної в матеріалах справи довідки №26/114 від 08.06.2022, виданої ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_1 з 25.10.1996 по 11.04.1997 працював підземним учнем гірника на дільниці підготовчих робіт, що відповідно до підрозділу 1010100а розділу 1 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ №162 від 11.03.1994, відноситься до Списку №1, а отже даний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Крім того, згідно довідки №26/114 від 09.06.2022, виданої ДП «Селидіввугілля», з 15.01.2001 по 26.02.2001 ОСОБА_1 проходив курсове навчання по професії гірник очисного вибою підземний, що відповідно до підрозділу 1010100а розділу 1 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ №162 від 11.03.1994, відноситься до Списку №1, а отже даний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Згідно довідки №26/114 від 09.06.2022, виданої ДП «Селидіввугілля», з 08.02.2005 по 14.03.2005 ОСОБА_1 працював підземним учнем гірничногомонтажника на дільниці №7, що відповідно до підрозділу 1.1а розділу 1 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ №36 від 16.01.2003, відноситься до Списку №1, а отже даний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Що стосується не зарахування відповідачем періодів роботи ОСОБА_1 з 12.02.1998 по 29.05.1998, з 01.03.2000 по 12.03.2000, з 01.04.2000 по 05.04.2000, з 01.06.2000 по 02.06.2000, з 01.09.2008 по 30.11.2008, з 08.12.2008 по 12.12.2008, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підрозділу 1010300а-11717 розділу 1 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ №162 від 11.03.1994, посада «гірник підземний» відноситься до Списку №1, а відповідно періоди роботи позивача з 12.02.1998 по 29.05.1998, з 01.03.2000 по 12.03.2000, з 01.04.2000 по 05.04.2000, з 01.06.2000 по 02.06.2000 мають бути зараховані до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Згідно підрозділу 1.2а розділу 1 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ №36 від 16.01.2003, посади «гірник підземний» та «прохідник» відносяться до Списку №1, а відповідно періоди роботи позивача з 01.09.2008 по 30.11.2008, з 08.12.2008 по 12.12.2008 мають бути зараховані до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Більш того, згідно Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) мають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Отже, посади які займав позивач у періоди з 25.10.1996 по 11.04.1997, з 12.02.1998 по 29.05.1998, з 07.07.1998 по 16.10.2000, з 25.10.2000 по 15.01.2001, з 15.01.2001 по 06.06.2002, з 23.06.2003 по 09.08.2008, з 01.09.2008 по 30.11.2008, з 08.12.2008 по 23.03.2010, з 10.09.2012 по 14.07.2022 відносяться до посад, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоду з 14.06.1994 по 31.05.1996 (служба в Збройних Силах України), то з цього приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до п.п. «в» абз. 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Приписами статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (чинного на момент проходження позивачем служби) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до відомостей з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 25.10.1996, диплома серії НОМЕР_2 від 21.06.1993, виданого ПТУ №63, позивач навчався з 01.09.1991 по 21.06.1993 в ПТУ №63 (м. Новогродівка) за професією «слюсар по ремонту автомобілів» та «газозварник», з 14.06.1994 по 31.05.1996 проходив військову службу.

Враховуючи те, що позивач до вступу на військову службу не працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 (працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії), суд вважає, що вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період проходження військової служби в лавах Збройних Сил України з 14.06.1994 по 31.05.1996 є такою, що задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог відносно обрахунку пільгового стажу ОСОБА_1 з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування страхового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, зайняті на підземних роботах в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотах, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальнимком гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці.

Судом встановлено, що періоди роботи та навчання позивача з 25.10.1996 по 11.04.1997, з 12.02.1998 по 29.05.1998, з 07.07.1998 по 16.10.2000, з 25.10.2000 по 15.01.2001, з 15.01.2001 по 06.06.2002, з 23.06.2003 по 09.08.2008, з 01.09.2008 по 30.11.2008, з 08.12.2008 по 23.03.2010, з 10.09.2012 по 14.07.2022 у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області підлягають зарахуванню до спеціального та пільгового стажу за ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (провідні професії «прохідник», підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п. а-в).

Враховуючи вказане, відповідачем має бути забезпечено право позивача на перерахунок стажу в зазначені періоди згідно з роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування страхового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме, кожного повного року підземної роботи - за 1 рік роботи 3 місяці.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд враховує таке.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Окрім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення зазначеної позовної вимоги буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.07.2022 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 992,40 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасувати рішення №59 від 21.07.2022 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи ОСОБА_1 , згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 25.10.1996 по 11.04.1997, з 12.02.1998 по 29.05.1998, з 07.07.1998 по 16.10.2000, з 25.10.2000 по 15.01.2001, з 15.01.2001 по 06.06.2002, з 23.06.2003 по 09.08.2008, з 01.09.2008 по 30.11.2008, з 08.12.2008 по 23.03.2010, з 10.09.2012 по 14.07.2022, із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.07.2022 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко