Справа № 520/5329/22
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 жовтня 2022 р. № 520/5329/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії вислугу років на пільгових умовах до положень Постанови від 17.07.1992р. №393 та Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди служби з 25.07.2000 по 28.09.2004 на посаді оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ лінійного відділу на ст. Основа УМВС України на Південній залізниці та з 13.10.2017 по 21.03.2022 на посаді заступника начальника відділу охорони державної установи "Диканівська виправна колонія (№12)";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з моменту звільнення з 21.03.2022 відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постанови від 17 липня 1992р. №393.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачу протиправно відмовлено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області в призначення пенсії за вислугою років, на підставі Закону №2262-ХІІ. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що згідно з поданими матеріалами ОСОБА_1 було звільнено зі служби у віці 43 років відповідно до ст. 77 п. "7"/за власним бажанням/. Вислуга років у календарному обчисленні становить 24 роки 05 місяців 09 днів (у пільговому обчисленні 28 років 00 місяців 03 дні), що не відповідає вимогам ст. 12 Закону. З огляду на викладене, правові підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 відсутні. Органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її призначення та нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення зазначених у таких довідках. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач наголосив на тому, що відповідні довідки пенсійному органу надавалися. Законодавчо визначені підстави для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах є. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що наказом начальника державної установи "Диканівська виправна колонія (№12)" від 18.03.2022 №45ЮС-22 ОСОБА_1 21.03.2022 був звільнений з посади заступника начальника відділу охорони державної установи "Диканівська виправна колонія (№12) ".

Згідно витягу з наказу вислуга років на день звільнення складає у календарному обчислені: 24 роки 05 місяців 09 днів; у пільговому обчислені: 28 років, 00 місяців, 03 дні.

Відповідно до довідки ГУНП в Харківській області від 09.02.2022 № 12/33/1147 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 14.08.1996 по 06.11.2015 та в Національний поліції України з 07.11.2016 по 16.08.2016.

Починаючи 25.07.2000 по 28.09.2004 ОСОБА_1 проходив службу оперуповноваженим відділення ДСБЕЗ лінійного відділу на ст. Основа УМВС України на Південній залізниці.

На підставі вимог Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" позивач 05.05.2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення йому пенсії за вислугою років (вх. № 7472/8 від 02.06.2022).

Листом від 03.06.2022 за підписом начальника Управляння пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років.

Не погоджуючись із такими діями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся за захистом порушеного права до Харківського окружного адміністративного суду.

По суті спірних відносин, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби за контрактом у період з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і мають календарну вислугу 23 роки 6 місяців і більше.

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, якою затверджено відповідний Порядок.

Статтею 17 Закону № 2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів, а постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема військовослужбовцям Державної прикордонної служби, яка є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII, а пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Наведена позиція узгоджується із висновком суду, викладеним у рішенні Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року за результатами розгляду адміністративної справи № 805/3923/18-а.

Крім того, ст. 1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Отже, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Наведена позиція узгоджується із висновком суду, викладеним у рішенні Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року за результатами розгляду адміністративної справи № 480/4241/18.

Так, за наслідками розгляду цієї справи № 480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив наступні правові висновки:

"1. В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі № 161/4876/17, від 15.08.2019 у справі № 281/459/17, від 27.03.2020 у справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону № 2262-ХІІ.".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області протиправно не врахувало пільговий залік вислуги років позивача, що становить 8 років 00 місяців 28 днів, тому загальна вислуга років складає 26 років 04 місяці 13 днів і позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 17.01.2018 року.

Отже суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є протиправними.

З метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії вислугу років на пільгових умовах до положень Постанови від 17.07.1992р. №393 та Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди служби з 25.07.2000 по 28.09.2004 на посаді оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ лінійного відділу на ст. Основа УМВС України на Південній залізниці та з 13.10.2017 по 21.03.2022 на посаді заступника начальника відділу охорони державної установи "Диканівська виправна колонія (№12)".

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з моменту звільнення з 21.03.2022 відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постанови від 17 липня 1992р. №393, суд зазначає наступне.

Матеріали справи не містять доказів існування у відповідача наміру допускати порушення закону у процедурі проведення майбутніх пенсійних виплат.

Так, матеріалами справи не підтверджено, що після зарахування позивачу періодів служби з 25.07.2000 по 28.09.2004 на посаді оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ лінійного відділу на ст. Основа УМВС України на Південній залізниці та з 13.10.2017 по 21.03.2022 на посаді заступника начальника відділу охорони державної установи "Диканівська виправна колонія (№12)", пенсійний орган не буде призначати пенсію позивачу на пільгових умовах.

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині, адже вимоги заявлені на майбутнє, стосуються правовідносин, котрі ще не відбулись та відносно яких відсутні докази обрання владним суб`єктом наперед певного варіанту правової поведінки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії вислугу років на пільгових умовах до положень Постанови від 17.07.1992р. №393 та Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди служби з 25.07.2000 по 28.09.2004 на посаді оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ лінійного відділу на ст. Основа УМВС України на Південній залізниці та з 13.10.2017 по 21.03.2022 на посаді заступника начальника відділу охорони державної установи "Диканівська виправна колонія (№12)".

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2022 року.

Суддя Н.А. Полях