Справа № 160/7827/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/7827/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року (суддя суду першої інстанції Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі №160/7827/22, прийняте в м. Дніпрі в порядку спрощеного провадження, за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

02.06.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міжрегіональної комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 10.03.2022 стосовно переведення для подальшого відбування покарання засудженого до довічного позбавлення волі позивача з Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)»;

- зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції здійснити переведення засудженого до довічного позбавлення волі позивача до Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», що розташована за адресою: 50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він відповідно до вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2012 засуджений до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Рішенням відповідача від 10.03.2022 позивача вирішено перевести для подальшого відбування покарання з сектору максимального рівня безпеки при ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» до сектору максимального рівня безпеки при ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». Позивач вважає вказане рішення Міжрегіональної комісії протиправним та таким, що підлягає скасуванню, зазначаючи, що за положеннями Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений до позбавлення волі відбуває весь строк покарання в одній виправній чи виховній колонії, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до його місця проживання до засудження або місця постійного проживання родичів засудженого.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що засуджений до позбавлення волі весь строк покарання перебуває в одній виправній чи виховній колонії, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до його місця проживання до засудження або місця постійного проживання родичів засудженого (частина 1 статті 93 КВК України). Засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 , на його думку, був безпідставно переведений з Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». Також, заявник вказує, що з приводу незаконності дій відповідача ним подано заяву про порушення кримінального провадження.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відповідач просить суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

07.10.2022 року та 13.10.2022 року від представника позивача надійшли клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів.

18.10.2022 від позивача електронною поштою на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких він просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з тим, що відкрито кримінальне провадження, за наслідками якого може бути встановлено факт службової підробки, що мав місце з боку відповідача.

Розглянувши зазначене клопотання суд зазначає , що сам по собі факт порушення кримінального провадження, із внесенням даних до ЄРДР, не перешкоджає розгляду даної справи, водночас, в разі якщо в майбутньому службових осіб відповідача обвинувальним вироком суду буде визнано винними у скоєнні службового підроблення, це сулугватиме новою підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку дослідженим судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 відповідно до вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2012 засуджений до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна за ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ст.348, п.1, 5, 6, 8, 11, 12 ч.2 ст.115, ст.70 КК України.

Рішенням комісії з питань розподілу і направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в м. Київ та Київській області для позивача визначено вид установи виконання покарань: ВК максимального рівня безпеки (у приміщеннях камерного типу).

Відповідно до довідки №5091 засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 відбував покарання в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» з 19.06.2013 по 27.11.2021.

27.11.2021 позивача було направлено для подальшого відбування покарання з сектору максимального рівня безпеки при ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» до сектору максимального рівня безпеки при ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», на підставі рішення Міжрегіональної комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 12.10.2021.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 у справі №160/21842/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міжрегіональної комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 12 жовтня 2021 року, стосовно переведення для подальшого відбування покарання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Державної установи «Криворізька установа виконання покарання № 3» до Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань № 11».

09.03.2022 начальником ДУ «Вільнянська установа виконання покарань № 11» проведено службову перевірку інформації щодо намірів ряду засуджених Вільнянської установи виконання покарань (№11) щодо організації фізичних розправ над засудженим ОСОБА_1 , за результатом якої складено висновок службової перевірки за інформацією щодо намірів ряду засуджених ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» здійснення фізичних розправ над засудженим ОСОБА_1 , який 09.03.2022 затверджений начальником Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції полковником внутрішньої служби Вадимом Кірієнком.

Вказаним висновком було запропоновано керівництву Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції перевести позивача до іншої установи з аналогічним рівнем безпеки.

Протоколом №10 засідання Міжрегіональної комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 10.03.2022 було вирішено перевести ОСОБА_1 для подальшого відбування покарання з сектору максимального рівня безпеки при ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» до сектору максимального рівня безпеки при ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», на підставі п. 7 розділу ІV Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2017 №680/5 зі змінами, ч.2 ст.93 КВК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що підставами для прийняття спірного рішення стали обставини встановлені в ході службової перевірки, зокрема, щодо намірів ряду засуджених ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» здійснення фізичної розправи над засудженим ОСОБА_1 , відтак, на думку суду, наявними були підстави для переведення позивача до іншої виправної установи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, у відповідності до частини 1 статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України №1129-VI від 11 липня 2003 року (далі - КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до частини 2 статті 7 КВК України, засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання (ч. 4 ст. 7 КВК України).

Статтею 10 КВК України визначено, що засуджені мають право на особисту безпеку.

У разі виникнення небезпеки життю і здоров`ю засуджених, які відбувають покарання у виді арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, вони мають право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого.

Адміністрація установи виконання покарань вживає заходів до переведення засудженого в безпечне місце, а також інших заходів до усунення небезпеки, вирішує питання про місце подальшого відбування ним покарання.

У разі наявності небезпеки для життя і здоров`я засуджених, до яких згідно із законом у зв`язку з їх участю у кримінальному судочинстві прийнято рішення про застосування заходів безпеки, адміністрація установи виконання покарань вживає заходів щодо забезпечення безпеки цих осіб. Крім того, до зазначених осіб можуть бути застосовані такі заходи: ізольоване тримання; переведення в іншу установу виконання покарань.

Згідно з частини 6 статті 57 КВК України допускається переведення засудженого для подальшого відбування покарання з одного виправного центру до іншого для розміщення засудженого за місцем проживання його близьких родичів за наявності поважних причин, що перешкоджають подальшому перебуванню засудженого в цьому виправному центрі. Переведення засудженого для подальшого відбування покарання з одного виправного центру до іншого здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, за поданням адміністрації виправного центру, погодженим з начальником відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, та спостережною комісією.

Відповідно до положень ст. 93 КВК України засуджений до позбавлення волі відбуває весь строк покарання в одній виправній чи виховній колонії, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до його місця проживання до засудження або місця постійного проживання родичів засудженого. Переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають дальшому перебуванню засудженого в цій виправній чи виховній колонії. Порядок переведення засуджених визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2017 року № 680/5 затверджено Положення про центральну, міжрегіональну комісії та комісію слідчого ізолятора з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, порядок направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, ті їх переведення, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 28.02.2017 року за № 266/30134 (далі - Положення № 266/30134 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 4 розділу I Положення № 266/30134 міжрегіональна комісія - колегіальний орган, що утворюється в міжрегіональному управлінні, який в межах компетенції визначає засудженим до позбавлення волі вид установи виконання покарань, місце відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, здійснює направлення і переведення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі та арешту в межах зони діяльності міжрегіонального управління.

Пунктом 7 розділу IV Положення № 266/30134 встановлено, що в окремих випадках, передбачених статтею 10 та частиною другою статті 93 Кримінально-виконавчого кодексу України, за заявою засудженого наряд на переведення засудженого з однієї установи виконання покарань до іншої установи виконання покарань (додаток 7) готується після надання до міжрегіональної чи центральної комісії вмотивованого висновку, затвердженого начальником міжрегіонального управління, або керівником Департаменту щодо установ центрального та південного регіонів (особами, які виконують їх обов`язки), та матеріалів, зібраних під час перевірки обставин, що перешкоджають перебуванню засудженого в установі виконання покарань.

Підрозділ з контролю за виконанням судових рішень міжрегіонального управління або Департаменту на підставі витягу з протоколу засідання міжрегіональної чи центральної комісії протягом п`яти робочих днів з дати прийняття рішення комісією готує наряд на переведення засудженого з однієї установи виконання покарань до іншої установи виконання покарань.

Відповідно до пункту 17.1 Європейських пенітенціарних правил по можливості, ув`язнені повинні направлятися для відбуття покарання в пенітенціарні установи, розташовані поблизу від міста проживання або місць соціальної реабілітації. При розподілі варто враховувати вимоги, пов`язані із продовженням кримінального розслідування та забезпеченням безпеки, а також потребу створення відповідного режиму для всіх ув`язнених. По можливості, варто узгоджувати з ув`язненим первісно призначене для нього місце відбуття покарання та будь-які наступні переведення з однієї пенітенціарної установи до іншої.

Отже, переведення засудженого для подальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають подальшому перебуванню засудженого в цій виправній чи виховній колонії.

Встановлені обставини справи свідчать, що в ході службової перевірки, встановлено намір ряду засуджених ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» здійснити фізичну розправу над засудженим ОСОБА_1 .

Означене, є винятковими обставинами, які перешкоджають подальшому перебуванню ОСОБА_1 в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», тож з метою забезпечення особистої безпеки позивача та попередження вчинення злочинів було вирішено перевести ОСОБА_1 до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Відповідачем до матеріалів справи долучено копію довідки відділу контролю за виконанням судових рішень міжрегіонального управління від 10.03.2022 згідно якої станом на 10.03.2022 в секторах максимального рівня безпеки при державних установах «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», «Софіївська виправна колонія (№55)», «Криворізька установа виконання покарань (№3)», «Дніпровська виправна колонія (№89)», «Бахмутська установа виконання кримінальних покарань (№6)» вільних місць немає.

В секторі максимального рівня безпеки при державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» в наявності 1 (одне) вільне місце.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приписи ст. 93 КВК України та розділу IV Порядку № 680/5, а також враховуючи відсутність вільних місць для тримання такої категорії осіб, які засуджені до довічного позбавлення волі у Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)», суд першої інстанції дійшов до висновку про обґрунтованість та правомірність оскаржуваного рішення відповідача.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги на те, що на виконання ухвали слідчого судді Третім слідчим відділом Територіального управління ДБР було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000640 відомості за фактом вчинення службовими особами Міжрегіональної комісії Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України службового підроблення офіційного документа, а саме: Витягу №2 з протоколу засідання членів Міжрегіональної комісії суд зазначає, що вказані обставини не можуть свідчити про протиправність рішення відповідача, адже сам по собі факт порушення кримінального провадження, із внесенням даних до ЄРДР, не може вказувати на вчинення відповідними службовими особами службового підроблення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 року в адміністративній справі №160/7827/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай