Справа № 560/4198/22
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4198/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

17 жовтня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницької митниці про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

19 липня 2022 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06 липня 2022 року, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 21.02.2022 позивач придбав у F.H.U "GREGORY" яке розташоване у Республіці Польща, легковий автомобіль, що був у використанні, марка SKODA, модель ОСТАVIА, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , рік виготовлення 2015, тип двигуна дизельний.

ТОВ "Подільська регіональна агенція" (митний брокер) в інтересах ОСОБА_1 для митного оформлення товару: легковий автомобіль, що був у використанні, марка SKODA, модель ОСТАVIА, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , рік виготовлення 2015, тип двигуна дизельний, подало митну декларацію UА400040/2022/004954.

Митну вартість було заявлено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка відповідала фактурній вартості в розмірі 13000,00 польських злотих з додаванням витрат на транспортування в розмірі 99,93 польських злотих.

Автоматизованою системою управління ризиками було згенеровано ризики за напрямком перевірки правильності визначення митної вартості з інструктивним повідомленням наступного змісту: "Можливе заниження митної вартості транспортного засобу. Здійснити перевірку правильності визначення, митної вартості транспортного засобу, у тому числі, характеристик товару, які впливають на визначення митної вартості".

В зв`язку з вказаним за вищезазначеною митною декларацією на підставі системи аналізу та управління ризиками були сформовані наступні ризики за напрямком контролю правильності визначення вартості: 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів" та 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

На виконання вказаних форм митного контролю під час перевірки правильності визначення митної вартості товару за митною декларацією від 21.02.2022 №UA400040/2022/004954 відповідачем було встановлено що подані разом з декларацією товаросупровідні документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідачем надіслано вимогу про надання додаткових документів: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) копію митної декларації країни відправлення.

На вказану вимогу митному органу позивачем надана відповідь, що документи, підтверджуючі заявлену митну вартість товару, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, - уже були надані.

За наслідками розгляду поданих документів відповідач склав картку відмови у прийнятті митної декларації № UА400040/2022/000173 від 21.02.2022 та рішення про коригування митної вартості товарів № UА400040/2022/000099/2 від 21.02.2022.

Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1-3 статті 57 Митного кодексу України (далі - МК України) визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

На підтвердження митної вартості і обраного позивачем методу її визначення згідно з ч.2 ст. 53 МК України ОСОБА_1 надав рахунок-фактуру, згідно якого ціна автомобіля - 13000,00 Євро, а також калькуляцію про транспортні витрати у розмірі 99,93 євро.

Згідно з ч.1-2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Водночас, колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, що посередником компанією "GREGORY" даний автомобіль було придбано у попереднього власника (Santader leasing S.A., Польща), згідно-рахунку фактури від 07.02.2022 №2022/02/FPS/B/000015/C (код документа у графі 44 МД - 4206) за ціною брутто 15100 злотих, та в подальшому здійснено продаж цього автомобіля позивачу за 13000 злотих, що є на думку відповідача зменшення ціни транспортного засобу в порівнянні із закупівельною, а тому позивач на думку відповідача занизив митну вартість транспортного засобу, що стало підставою для прийняття оскаржуваних рішень, з огляду на слідуюче.

З матеріалів справи встановлено, що згідно Factura №2022/02/FPS/B/000015/C, 07.02.2022 продавець Santander Leasing S.A. продав покупцю FIRMA HANDLOWO-USLUGOWA "GREGORY" (NIP ) автомобіль Skoda Octavia номер кузова НОМЕР_2 за ціною Netto (ціна без ПДВ) - 12276,42 PLN, VAT (ПДВ 23%) - 2823,58 PLN, Brutto (ціна з ПДВ) - 15100 PLN.

Згідно Factura №FS/22/2/12, 17.02.2022 року продавець FHU GREGORY Grzegorz Olszewski (NIP ) продав покупцю Berebeliukh Mykola автомобіль Skoda Octavia номер кузова НОМЕР_2 за ціною: Netto (ціна без ПДВ) 13000 злотих, VAT (ПДВ) 0 злотих, Brutto (ціна з ПДВ) - 13000 злотих.

Вказаний факт оплати за договором підтверджується квитанцією банку про спалту платником Berebeliukh Mykola на користь FHU GREGORY Grzegorz Olszewski 13000 PLN з призначенням платежу Factura VAT №FS/22/2/12.

Отже, за результатами продажу вказаного транспортного засобу продавець (посередник) FHU GREGORY Grzegorz Olszewski отримала прибуток в розмірі 723,58 PLN (13000,00-12276,42).

Стосовно сплати VAT (ПДВ) колегія суддів зазачає, що до вивезених товарів за межі митної території як України так і Польщі у митному режимі експорту вказані операції оподатковуються за нульовою ставкою, за для уникнення подвійної сплати ПДВ покупцем товару.

Відповідно до пп. "а" 195.1.1 п.195.1 ст.195 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту.

Згідно ст.24 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Польща про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень від 11.03.1994 з урахуванням положень законодавства України, що стосуються звільнення податку, сплаченого на території за межами України (які не будуть суперечити головним принципам цього пункту), на польський податок, сплачуваний за законодавством Польщі та відповідно до цієї Конвенції прямо або шляхом вирахування з прибутку, доходів або майна, що підлягає оподаткуванню, із джерел в Польщі, буде робитись знижка у вигляді кредиту проти будь-якого українського податку, обчислюваного стосовно того ж прибутку, доходу або майна, стосовно яких обчислюється український податок.

Водночас, відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, не надано жодного належного та допустимого доказу недостовірності заявленої фактурної вартості автомобіля. При цьому, позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того, що покупцем заявлена реальна ціна товару.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.2 ст.55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 09 квітня 2019 року по справі №825/1575/17, від 25 березня 2021 року по справі № 815/3626/17.

Суд також зазначає, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-а.

При цьому, митна декларація свідчить про наявність суттєвих механічних пошкоджень придбаного автомобіля, проте жодних відомостей про врахування таких під час коригування митної вартості автомобіля відповідачем не зазначено.

Досліджуючи матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно додатку до акта про проведення огляду товарів №UA209040/2022/006965 встановлено, що у автомобіля (SKODA OCTAVIA, TMBJG7NE1F0225162, рік випуску 2015, об`єм двигуна 1598 см, тип двигуна дизельний) виявлено пошкодження: царапини лкп, забруднено і пошкоджено обивку салону та сидінь, пошкоджено переднє праве крило, правий поріг, спрацьовані подушки безпеки, передня та задня права дверка.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що вказані декларантом відомості підтверджені документально, а їх достовірність не спростована відомостями від уповноважених органів, зокрема, що видані позивачу документи є фіктивними.

У зв`язку з чим, на переконання колегії суддів, сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого автомобіля ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Суд також звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10 червня 2020 року по справі №1.380.2019.004752 (адміністративне провадження №К/9901/10914/20), згідно з якою посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку, поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, оскаржувані картка відмови та рішення про коригування не містять жодного обґрунтування неможливості визначення митної вартості автомобіля за першим методом; інформації, яка б пояснила правомірність застосування резервного методу, мотивів застосування митної декларації від 18.02.2022 року № 205170/2022/001232.

Отже, надані позивачем документи містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що відповідачем безпідставно визначено митну вартість імпортованого транспортного засобу із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав, що свідчить про протиправність винесених картки відмови та рішення, а тому суд першої інстанції дійшов ірного висновку про їх скасування.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні правові норми і неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права в ході апеляційного розгляду справи не виявлено, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.