Справа № 420/7996/22
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/7996/22

Категорія:112010100 Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту: 12.08.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі ДП та СП ОМР) про:

- визнати протиправними дій щодо відмови ДП та СП ОМР в особі Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси у продовженні позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни;

- зобов`язати ДП та СП ОМР в особі Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси продовжити позивачу статус особи з інвалідністю внаслідок війни та термін дії посвідчення серії НОМЕР_1 особи з інвалідністю внаслідок війни, на підставі довідки МСЕК серії 12 ААБ №524809 від 09 березня 2022 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він звернувся 30 березня 2022 року із заявою та необхідним пакетом документів до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси ДП та СП ОМР щодо продовження строку дії посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі довідки МСЕК серії 12 ААБ №524809 від 09 березня 2022 року, але листом від 22 квітня 2022 року №02-Е-9024/1-0 Управління надало відповідь на вказану заяву, де зазначило, що підстав для продовження ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни немає, а також немає підстав для висновку про те, що інвалідність позивача пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в контексті ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII (далі Закон №3551-XII) (під час воєнних дій), оскільки отримана травма не пов`язана із захистом Батьківщини або з участю у бойових діях.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає їх протиправними, оскільки на підставі Довідки МСЕК серії 12 ААБ №524809 від 09 березня 2022 року, якою позивачу продовжена ІІ група інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні обов`язків військової служби, відповідач повинен внести відповідні записи у посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_1 , яке видане ОСОБА_1 14 квітня 2020 року, стосовно терміну дії посвідчення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що інвалідність позивача не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в контексті ст. 7 Закону №3551-XII (підчас воєнних дій), а тому ОСОБА_1 не може вважатися особою з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідач звернув увагу на той факт, що з аналогічних справ існує відповідна судова практика, де окружні адміністративні суди в своїх рішеннях відмовляють у задоволенні адміністративного позову особам, які отримали травми під час виконання службових обов`язків.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП та СП ОМР про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задоволено повністю.

Визнано протиправними дії ДП та СП ОМР щодо відмови ОСОБА_1 у продовженні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та строку дії посвідчення серії НОМЕР_1 особи з інвалідністю внаслідок війни.

Зобов`язано ДП та СП ОМР в особі Управління соціального захисту населення в Малиновському районі продовжити ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю внаслідок війни та термін дії посвідчення серії НОМЕР_1 особи з інвалідністю внаслідок війни, на підставі довідки МСЕК серії 12 ААВ №524809 від 09 березня 2022 року.

В апеляційній скарзі ДП та СП ОМР ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що інвалідність позивача не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в контексті ст. 7 №3551-XII (під час воєнних дій), а тому ОСОБА_1 не може вважатися особою з інвалідністю внаслідок війни.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що апеляційна скарга відповідача, вважає її необґрунтованою та незаконною.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДП та СП ОМР, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 є ветераном військової служби, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_2 від 12 вересня 2019 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси ДП та СП ОМР.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №544 від 21 березня 2019 року госпітальної військово-лікарської комісії терапевтичного профілю ІНФОРМАЦІЯ_2 , травма ОСОБА_1 , так, пов`язана з виконанням військової служби. Щодо причин та обставин травми: 27 лютого 2009 року провідний інженер електрозв`язку Одеського РСП Украероруху майор ОСОБА_1 потрапив у ДТП не з власної вини приблизно о 16 годині під час слідування з роботи до дому. На підставі акту розслідування від 27 лютого 2009 року, проведеного ДАІ м. Одеса та Військовою інспекцією дорожнього руху військової служби правопорядку Південного територіального управління, складено відповідну довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 02 березня 2009 року №15.1.8-1. Відповідно довідки від 11 березня 2009 року №264, встановлено, на підставі ст. 81 гр. ІІІ Розладу хвороб, ОСОБА_1 потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 15 днів. Травма, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

03 квітня 2019 року Одеською обласною медико-соціальною експертною комісією №1 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК №238317 від 01 квітня 2019 року на строк до 01 травня 2020 року, дата чергового переогляду 02 квітня 2020 року.

24 березня 2020 року Одеською обласною медико-соціальною експертною комісією №1 видано позивачу довідку до акту огляду МСЕК №725284 від 24 березня 2020 року (дата чергового переогляду 24 березня 2022 року), в якій зазначено, що ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності на строк до 01 квітня 2022 року у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач має посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи серії НОМЕР_1 , видане ДП та СП ОМР Управлінням соціального захисту населення в Київському районі 14 квітня 2020 року і дійсне до 01 квітня 2022 року.

09 березня 2022 року Одеською обласною медико-соціальною експертною комісією №1 видано позивачу довідку до акту огляду МСЕК №524809 від 09 березня 2022 року (дата чергового переогляду 09 березня 2024 року), в якій зазначено, що ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності на строк до 01 квітня 2024 року у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби.

У зв`язку з цим позивач звернувся 30 березня 2022 року із заявою та необхідним пакетом документів до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси ДП та СП ОМР щодо продовження строку дії посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі довідки МСЕК серії 12 ААБ №524809 від 09 березня 2022 року, але листом від 22 квітня 2022 року №02-Е-9024/1-0 Управління надало відповідь на вказану заяву, де зазначило, що продовження ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни немає, а також немає підстав для висновку про те, що інвалідність позивача пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в контексті ст. 7 Закону №3551-XII (під час воєнних дій), оскільки отримана травма не пов`язана із захистом Батьківщини або з участю у бойових діях.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що статус особи з інвалідністю внаслідок війни позивачу був встановлений станом на 2019 рік та визнавався державними органами протягом останніх трьох років.

Відповідачем не наведено з яких підстав змінилась його позиція до питання видачі позивачу посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі аналогічного пакету документів та з урахуванням, що законодавство, що регулює спірні питання не змінювалось, в чому полягає нагальна суспільна потреба позбавлення позивача статусу особи з інвалідністю внаслідок війни по спливу трьох рокі, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів, що оскаржувана дія є пропорційною, тобто такою, яка вчинена з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.1 ст. 7 Закону №3551-XII, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Згідно п.1 ч.2 ст. 7 Закону №3551-XII, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Таким чином, для надання особі статусу інваліда війни у відповідності до вимог наведених норм необхідним є існування наступних умов отримання військовослужбовцем інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, що були одержані під час захисту Батьківщини та/або виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті, а також з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Пунктом 2 ч.2 ст. 7 Закону №3551 передбачено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Отже, для визначення права на встановлення статусу "інвалід війни" підлягає встановленню те, що по-перше: особа, яка претендує на встановлення такого статусу, є особою з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань. По-друге, те що такій особі встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Як вбачається з акту розслідування від 27 лютого 2009 року, проведеного ДАІ м. Одеса та Військовою інспекцією дорожнього руху військової служби правопорядку Південного територіального управління, складено відповідну довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 02 березня 2009 року №15.1.8-1, провідний інженер електрозв`язку Одеського РСП Украероруху майор ОСОБА_1 потрапив у ДТП не з власної вини приблизно о 16 годині під час слідування з роботи до дому.

Крім того, відповідно до свідоцтва про хворобу №544 від 21 березня 2019 року госпітальної військово-лікарської комісії терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, травма ОСОБА_1 , ТАК, пов`язана з виконанням військової служби.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що поширення на особу статусу інваліда війни у розумінні ст. 7 Закону №3551-XII нерозривно пов`язане із наявністю у такої особи статусу ветерана війни, гарантії соціального захисту яких безпосередньо регулюються цим Законом.

Натомість, ч.1 ст. 4 Закону №3551-XII встановлено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до "осіб з інвалідністю внаслідок війни", є те, що такі особи безпосередньо брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Аналогічна правова позиція щодо застосування ст. 7 Закону №3551-XII викладена у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №824/32/19-а, від 18 листопада 2020 року у справі №1140/2362/18, від 02 квітня 2021 року у справі №0540/9350/18-а.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи (свідоцтво про хворобу №544 від 21 березня 2009 року, акт розслідування від 27 лютого 2009 року) підтверджено, що інвалідність позивача настала внаслідок травми, отриманої при виконанні обов`язків військової служби з охорони громадського порядку та громадської безпеки на посту охорони безпеки саме у мирний час, що виключає можливість надання йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що інвалідність позивача не давала йому права на отримання статусу інваліда війни відповідно до ст. 7 Закону №3551-XII, а оскаржувані дії відповідача відповідають критеріям правомірності.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, п.2 ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2022 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.