Справа № 520/1993/22
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 р. Справа № 520/1993/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОТЕКС" до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛОТЕКС", з адміністративним позовом до Харківської митниці, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA807000/2021/001639/2 від 07 жовтня 2021 року, а також оформлену картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807180/2021/00721.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Харківською митницею протиправно винесено рішення про коригування митної вартості № UA807000/2021/001639/2 від 07 жовтня 2021 року, а також оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807180/2021/00721. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана в електронний кабінет та тримана відповідачем 03.06.2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Проте, представником відповідача відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Так, Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2500-IX від 15.08.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Суд звертає увагу, що представником відповідача також не надано до суду клопотання про продовження строку подання до суду відзиву на позов.

Згідно положень ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Вивчивши матеріали справи, доводи адміністративного позову, а також дослідивши наявні по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОЛОТЕКС" (Покупець) та JIANGYIN HENGHENG INTERNATIONAL CO., LTD (Постачальник) укладено зовнішньоекономічний контракт №2207/2021 року від 22.07.2021 року.

Згідно положень даного Контракту №2207/2021 року від 22.07.2021 року:

1.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується здійснити поставку Покупцеві, текстильну продукцію - тканини для виробництва сумок, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, номенклатур), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру яких визначена Сторонами у Специфікаціях, що є додатками до цього Договору (наділі іменується «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар, що поставляється Постачальником за цим Договором, здійснити митне очищення Товару.

3.1. Товар передається в тарі та/або упаковці Виробника.

5.1. Базисні умови поставки - FOB, Китай (Інкотермс 2010).

5.2. Строк поставки кожної конкретної партії товару узгоджується Сторонами у відповідній Специфікації. Якщо Додатками до Договору, чи Специфікацією не буде встановлений інший строк поставки Товару, поставка Товару здійснюється не пізніше 60 днів з моменту підписання Сторонами окремої Специфікації.

Згідно Специфікації від 25.07.2021 року (Додаток до Договору №2207/2021 року від 22.07.2021 року) позивач придбав у нерезидента товар, а саме:

1) Текстильний синтетичний матеріал на ПВХ основі, в рулонах, завширшки 1,5 м, різних кольорів: 600D PVC BACKING - 36503 м.п.; 600D PVC BACKING X - 3869 м.п.; 500D PVC BACKING - 1489 м.п.;

Країна виробництва - CN, Виробник JIANGYIN HENGHENG INTERNATIONAL CO., LTD;

2) Текстильний синтетичний матеріал на поліуретановій основі, в рулонах завширшки 1,5 м, різних кольорів: 210D PU coating - 5120 м.п.; 190Т PU coating - 5059 м.п.;

Країна виробництва - CN, Виробник JIANGYIN HENGHENG INTERNATIONAL CO., LTD;

3) Трикотажне сітчасте полотно основ`язаного переплетення, пофарбоване, виготовлене з синтетичних полієфтрних волокон на 100%, просочення, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігається неозброєним оком відсутнє, AIRMESH: 3D 180G/M2 - 8347 м.п.; 62 G/M2 - 3075 м.п.;

Країна виробництва - CN, Виробник JIANGYIN HENGHENG INTERNATIONAL CO., LTD.

В межах вказаного Контракту позивач імпортував товари до України і заявляв їх до митного оформлення.

Товар за вказаною декларацією надійшов на адресу ТОВ "КОЛОТЕКС" за зовнішньоекономічним договором контрактом №2207/2021 року від 22.07.2021 року, укладеного з постачальником товару JIANGYIN HENGHENG INTERNATIONAL CO., LTD.

З метою митного оформлення товару, імпортованого ТОВ "КОЛОТЕКС" на підставі вищезазначеного Контракту, останнім було подано до Харківської митниці електронну митну декларацію №UA807180/2021/008034 від 06.10.2021 року на вказаний вище товар.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

- Пакувальний лист (Packing list) №б/н від 20.08.2021;

- Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) H-S21008 від 20.08.2021;

- Коносамент (Bill of lading) №HCEGLV51 від 18.08.2021;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) №1770 від 04.10.2021;

- Декларація про походження товару (Dйclaration of origin) №H-S21008 від 20.08.2021;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №11 від 27.09.2021;

- Банківський платіжний документ, що підтверджує вартість товару №640 від 06.10.2021;

- Рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні №96 від 05.10.2021;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення №2207/2021 від 22.07.2021;

- Договір про надання послуг митного брокера №47 від 04.10.2021;

- Звіт про зважування від 07.11.2021;

- Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №UA807180/2021/008034 від 04.10.2021.

Митну вартість було заявлено за першим методом (ціною договору) за першу позицію митної декларації.

Харківською митницею відмовлено ТОВ "КОЛОТЕКС" у митному оформленні товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2021/001639/2 від 07.10.2021 року.

В рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що у відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленому декларанту.

В обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі МК України, зазначено про: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ. в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст. 53 МКУ, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості, та необґрунтованим падінням фактурної вартості товарів, у порівнянні з раніше ввезеними товарами даним підприємством протягом 2019-2020 років; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. Джерелом інформації для даного рішення є наявна в митному органі цінова інформація про митні оформлення подібних товарів, митне оформлення яких здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень, що наявні у ЄАІС та АСМО Інспектора саме: товар №1 - електронна митна декларація №UA100160/2021/448467 від 28.07.2021. При прийнятті рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДМС України від 01.07.15 № 476.

Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) у відповідності до статті 60,61 МК України. Розрахунок митної вартості складає (товар 1): 3,96 $/кг.*22560,00 кг. = 89337,60 USD.

ТОВ "КОЛОТЕКС" скористалося правом на випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.

Так, 11.11.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "КОЛОТЕКС" направлено до Харківської митниці лист №2021-11/11, в якому просив прийняти рішення про застосування митної вартості товару, заявленої декларантом, та скасування рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2021/001639/2 від 07.10.2021 року. В листі зазначено, що після отримання вказаного рішення про коригування митної вартості товару №UA807000/2021/001639/2 від 07.10.2021 року, ТОВ "КОЛОТЕКС" було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA807180/2021/008061 від 07.10.2021 року.

Разом з листом заявником надано до митного органу наступні документи:

1. Копія митної декларації типу ІМ 40 ДЕ №UA807180/2021/008061 від 07.10.2021 року;

2. Зовнішньоекономічний контракт № 2207/2021 від 22.07.2021 (копія);

3. Інвойс №Н-821008 від 20.08.2021 (копія);

4. Додаток специфікація до договору №2207/2021 (22.07.2021) від 25.07.2021;

5. Договір на транспортно-експедиторське обслуговування №04/10/21-1 від 04.10.2021;

6. Рахунок на оплату №96 від 05.10.2021;

7. Платіжне доручення №640 від 06.10.2021 (копія);

8. Платіжне доручення в іноземній валюті №11 від 27.09.2021 (копія);

9. Експортна декларація країни відправника (копія).

Листом Харківської митниці від 18.11.2021 року повідомлено позивача, що подані ним документи не спростовують в повній мірі сумнівів митного органу щодо дійсності задекларованої ним митної вартості товарів, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого рішення про коригування митної вартості товару №UA807000/2021/001639/2 від 07.10.2021 року.

Також, на підставі вказаного вище рішення про коригування митної вартості товару, Сумською митницею видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807180/2021/00721 від 07.10.2021 року.

Не погоджуючись із вищевказаними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду з цим позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 10 червня 2020 року по справі №1.380.2019.004752, яку відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України суд враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №UA807180/2021/008034 від 06.10.2021 року митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) №б/н від 20.08.2021; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) H-S21008 від 20.08.2021; Коносамент (Bill of lading) №HCEGLV51 від 18.08.2021; Автотранспортна накладна (Road consignment note) №1770 від 04.10.2021; Декларація про походження товару (Dіclaration of origin) №H-S21008 від 20.08.2021; Банківський платіжний документ, що стосується товару №11 від 27.09.2021; Банківський платіжний документ, що підтверджує вартість товару №640 від 06.10.2021; Рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиційні №96 від 05.10.2021; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення №2207/2021 від 22.07.2021; Договір про надання послуг митного брокера №47 від 04.10.2021; Звіт про зважування від 07.11.2021; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №UA807180/2021/008034 від 04.10.2021.

Суд звертає увагу, що копії вказаних документів містяться в матеріалах справи.

Після отримання ЕМД та документів, відповідачем надіслане позивачеві електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості, перелік яких повністю відтворює положення частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Також додатково декларантом було подано до митного органу ряд документів: митна декларація типу ІМ 40 ДЕ №UA807180/2021/008061 від 07.10.2021 року; Зовнішньоекономічний контракт № 2207/2021 від 22.07.2021 (копія); Інвойс №Н-821008 від 20.08.2021 (копія); Додаток специфікація до договору №2207/2021 (22.07.2021) від 25.07.2021; Договір на транспортно-експедиторське обслуговування №04/10/21-1 від 04.10.2021; Рахунок на оплату №96 від 05.10.2021; Платіжне доручення №640 від 06.10.2021 (копія); Платіжне доручення в іноземній валюті №11 від 27.09.2021 (копія); Експортна декларація країни відправника (копія).

Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «Колотекс» (покупець) та «JIANGYIN HENGHENG INTERNATIONAL CO., LTD» (продавець) було укладено контракт № 2207/2021 від 22.07.2021 року. Згідно положень даного договору:

1.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується здійснити поставку Покупцеві, текстильну продукцію- тканини для виробництва сумок, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, номенклатур), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру яких визначена Сторонами у Специфікаціях, що є додатками до цього Договору (наділі іменується «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар, що поставляється Постачальником за цим Договором, здійснити митне очищення Товару.

3.1. Товар передається в тарі та/або упаковці Виробника.

5.1. Базисні умови поставки - FOB, Китай (Інкотермс 2010).

5.2. Строк поставки кожної конкретної партії товару узгоджується Сторонами у відповідній Специфікації. Якщо Додатками до Договору, чи Специфікацією не буде встановлений інший строк поставки Товару, поставка Товару здійснюється не пізніше 60 днів з моменту підписання Сторонами окремої Специфікації. Якщо сторонами не буде погоджено інше, у Специфікації визначається розмір (відсоток) попередньої оплати, яка підлягає сплаті Покупцем.

5.1. Після підписання відповідної Специфікації, Постачальник направляє Покупцеві рахунок (інвойс) на здійснення попередньої оплати, у встановлені Договором строки.

5.2. Постачальник, який готовий здійснити відвантаження Товару, негайно повідомляє Покупця про готовність відвантаження Товару.

5.3. Після направлення Покупцеві інформації про готовність Товару для відвантаження, Сторони визначають кінцевий перелік та асортимент Товару, його загальну суму, шляхом затвердження Змін до відповідної Специфікації, які є невід`ємною частиною Договору.

5.6 Після погодження сторонами змін до відповідної специфікації, Постачальник направляє Покупцю рахунок (інвойс) на здійснення остаточного розрахунку.

6.4. Вартість конкретної партії Товару, що має бути поставлена, ціна за одиницю Товару, що поставляється, визначається згідно із погодженою Сторонами Специфікацією з урахуванням Змін до Специфікації. Вартість Товару визначається на підставі цін Постачальника, що діяли на дату погодження Специфікації, та не підлягає зміні.

6.5. Оплата Товару Покупцем здійснюється шляхом переказу відповідних грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Покупець здійснює платежі відповідно до Специфікації згідно інвойсу. Розмір попередньої оплати, яка підлягає сплаті Покупцем за поставку Товару визначається Сторонами у Специфікації.

6.6. Оплата здійснюється на підставі виставлених Постачальником Рахунків (інвойсів).

На виконання наведених вище положень Контракту сторонами була підписана специфікація № 1 від 25.07.2021 року, згідно якої вбачається, що вартість товару який постачається, становить 46 885,60 доларів США.

Крім того, з тексту даної Специфікації вбачається, що покупець оплачує товар в наступному порядку:

Передоплата у розмірі 10% вартості Специфікації, що складає 4688,56 доларів США протягом 60 календарних днів з моменту направлення рахунку Постачальника.

Остаточний розрахунок здійснюється Покупцем протягом 365 календарних днів з моменту погодження Сторонами змін до цієї Специфікації на підставі рахунку Постачальника.

Позивачу було надіслано рахунок (інвойс) від 20.08.2021 року № H-S21008 на суму 46 885,60 доларів США.

На підставі даних документів позивачем було сплачено на користь продавця передоплату, що становить 10 % у розмірі 4 688,56 доларів США згідно платіжного доручення.

Разом з тим, ТОВ «Колотекс» сплатило на користь продавця залишок вартості товару, що підтверджується платіжними дорученнями від 23.11.2021 року на суму 9 000 доларів США та від 05.01.2022 року на суму 33 197,04 доларів США.

Таким чином, як свідчать матеріали справи, позивачем було повністю виконано обов`язки по оплаті товару в загальному розмірі на суму 46 885,60 доларів США.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що саме на виконання зовнішньоекономічного Контракту було складено Специфікацію та відповідно виставлено покупцеві рахунок (інвойс), що спростовує вказану відповідачем не відповідність у поданих декларантом документах для митного оформлення товару, та навпаки свідчить про підтвердження митної вартості належними документами і як наслідок протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

В свою чергу, твердження представника відповідача стосовно того, що позивачем не надано документів, що підтверджують погоджені умови оплати товару, не приймаються судом до уваги, оскільки контрактом не передбачено складання додаткових документів, які погоджують визначені в контракті умови оплати товару.

Отже, твердження представника відповідача в цій частині є безпідставними та не приймаються судом до уваги.

Що стосується якісних та вартісних характеристик товару, в Інвойсі, наданому разом з ЕМД до митного органу, зазначено умови постачання товару, вантажовідправника (його адресу), вантажоодержувача (його адресу), найменування поставленого товару, країну походження товару, кількість, вагу, а також ціну товару в доларах США.

Крім того, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідач зазначив, що в митному органі наявна цінова інформація про митні оформлення подібних товарів, митне оформлення яких здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень, що наявні в базах даних АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України, а саме: товар №1 - митна декларація №UA100160/2021/448467 від 28.07.2021 року. Коригування митної вартості товару здійснено за другорядним методом (резервним) методом у відповідності (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) у відповідності до статті 60,61 МК України. Розрахунок митної вартості складає (товар 1): 3,96 $/кг.*22560,00 кг. = 89337,60 USD.

Суд зазначає, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі №826/16046/16, що враховується судом відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товару також не зазначено інформації про аналіз товарів, визначених позивачем в поданих ним ЕМД, на ідентичність тим, що зазначені в інших митних деклараціях, які взято до уваги митницею при визначенні митної вартості товару, за всіма ознаками, в тому числі за такими, як фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник, а також дати ввезення, кількості, комерційні рівні, різницю у відстанях і способах транспортування.

Крім номера та дати митних декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, в спірному рішенні митним органом не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Отже, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем взагалі не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу з інших електронних митних декларацій для коригування митної вартості за другорядним методом, що є порушенням ч.2 ст.55 МК України.

Зазначена позиція також відповідає висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.01.2020 року у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 року у справі №804/7761/16.

Таким чином, суд приходить до висновку, що взята митним органом в якості джерела цінової інформації, інформація з інших ЕМД, унеможливлює її використання під час визначення митної вартості товару, що ввозився на територію України позивачем в рамках контракту від 22.07.2021 року.

В свою чергу, відповідач не довів неможливості застосування заявленого позивачем методу визначення митної вартості, оскільки не була підтверджена наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, недостовірних або неповних відомостей, через що не обґрунтовано наявність підстав для витребування додаткових документів.

Суд зазначає, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Разом з тим, в силу ч.4 ст.54 МК України саме по собі ненадання документів на вимогу митного органу не є підставою для коригування митної вартості, за відсутності обґрунтування митним органом того, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які конкретно документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 22.01.2021 року у справі №826/21860/15.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21 195 (далі - Правила № 598), у графі 33 Рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу, результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем жодним чином не вказано, які саме з наданих позивачем документів містять неповні відомості та/або розбіжності.

Крім того, митний орган не зазначив, які саме документи, на думку митниці, не містять в собі всіх даних на підтвердження обраного методу визначення митної вартості та які саме документи має подати позивач для підтвердження заявленої митної вартості.

Верховний Суд постанові від 30.10.2018 року у справі № 826/25605/15 зазначив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, твердження митного органу у спірному рішенні щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митних деклараціях, не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

В свою чергу, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів, а також про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Проте, відповідачем не визначено встановлення під час митного оформлення розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 року у справі № 804/1755/17.

Відповідно, застосування митним органом другорядних методів - за ціною договору щодо ідентичних товарів та резервного методу визначення митної вартості, а також розрахунок скоригованої митної вартості суд також визнає необґрунтованим.

Таким чином, надані позивачем до суду так і відповідачу, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документи на підтвердження митної вартості товару у повній мірі підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, у зв`язку з чим оскаржуване рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товару № UA807000/2021/001639/2 від 07.10.2021 року необґрунтоване та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Щодо позовних вимог про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807180/2021/00721 від 07.10.2021 року, суд зазначає наступне.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправними та його скасування є підставою для визнання протиправною та скасування картки відмови Харківської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807180/2021/00721 від 07.10.2021 року.

Відтак, об`єднання цих вимог є належним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням усталеної судової практики.

Отже, позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі v. Finlandвід 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spainвід 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОТЕКС".

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОТЕКС" (вул. Муромська, буд. 38, м. Харків, 61054, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товару № UA807000/2021/001639/2 від 07.10.2021 року.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови Харківської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807180/2021/00721 від 07.10.2021 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОТЕКС" () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 7940 (сім тисяч дев`ятсот сорок) грн. 61 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.