Справа № 160/10938/22
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV, періоди його роботи з 01.09.2009 року по 26.08.2018 року включно, з 01.04.2019 року по 23.02.2022 року включно та з 17.03.2022 року по 16.06.2022 року включно, у Державному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальний) загоні Державної служби України з надзвичайних ситуацій, на контрактній основі: заступником командира взводу, помічником командира взводу, респіраторником, які становлять термін 12 років 2 місяці 5 днів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , від 16.06.2022 року про призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV відповідно до вимог ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , пенсію за ч. З ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV відповідно до вимог ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV з 16.06.2022 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.06.2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки відповідач протиправно не зарахував у пільговому обчисленні страховий стаж позивача, що призвело до порушення прав позивача на належне пенсійне забезпечення.
26.07.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
15.08.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що жодним документом не підтверджено наявність у ОСОБА_1 стажу роботи у період з 01.09.2009 по 26.08.2018, з 01.04.2019 по 23.02.2022 та з 17.03.2022 по 16.06.2022 за переліком професій, затверджених постановою КМУ від 31.03.1994 №202, що, в свою чергу, унеможливлює здійснення призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пільговий стаж за ч.3 ст. 114 Закону №1058 13 років 9 місяців при необхідному - 25 років). Будь-які дії, направлені на порушення прав Позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинені не були, орган державної виконавчої влади згідно приписів законодавства не має права втручатися в діяльність підприємств, установ, організацій та, відповідно, встановлювати, чи особа дійсно була зайнята на роботах зі шкідливими умовами праці, які можна віднести до Списку, затвердженого постановою КМУ №202. Таким чином, як вказує пенсійний орган вимога позивача, на думку пенсійного органу, про визнання за ним права на призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є безпідставною і не підлягає задоволенню.
Ухвалою суду від 18.08.2022 року в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про залучення Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій співвідповідачем у справі відмовлено.
24.08.2022 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованими та такими, що не спростовують доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
29.09.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві надано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно рятувальний) загін ДСНС України повідомив позивача, що не відносить його роботу у спірний період до п.3 ст. 114 ЗУ №1058, окрім того, позивач знав, що згідно Наказу №126 від 15.06.2018 Про результати атестації робочих місць за умовами праці ДВГРЗ ДСНС України (що містився в додатках) відповідно до приписів законодавства, командиром загону ОСОБА_2 наказано затвердити та ввести в дію з 01.07.2018, зокрема: підпункт 3) пункту 1 Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням (Додаток 3); та окремо підпункт 4) пункту 1 - Перелік виробництв, робіт, професій, посад, який дає права на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості не менш ніж 25 років. Згідно Наказу №163/1 від 30.08.2018 (що містився в додатках) командиром загону ОСОБА_2 наказано внести зміни до наказу ДВГРЗ ДСНС України №126 від 15.06.2018, зокрема: підпункт 4) пункту 1 виключити; додаток 4 виключити.
Отже, підприємством встановлено та підтверджено документально, що роботи, виконувані на цьому підприємстві можуть бути віднесені (в залежності від місць, виробництв, робіт, професій і посад) до пільгового стажу за Списком №1 чи №2, що надає право на призначення пільгової пенсії працівникам відповідно до п. 1 чи, відповідно, п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відтак, відповідач вказав, що лише адміністрація підприємства може визначити, що технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів і виключно підприємство згідно первинних документів може підтвердити, що особа була дійсно зайнята на роботах, які відносяться до тих чи інших Списків робіт. Відповідно, орган Пенсійний фонду, в межах своїх повноважень, розглядає питання щодо наявності/відсутності права на призначення пенсії виключно на підставі пред`явлених заявником документів і не може встановлювати на власний розсуд чи відноситься певний період роботи особи на підприємстві до робіт зі шкідливими умовами праці чи ні.
Отже, як вказує відповідач, жодним документом не підтверджено наявність у ОСОБА_1 стажу роботи в ДВГРЗ у період з 01.09.2009 по 26.08.2018, з 01.04.2019 по 23.02.2022 та з 17.03.2022 по 16.06.2022 за переліком професій, затверджених постановою КМУ від 31.03.1994 №202, що, в свою чергу, унеможливлює здійснення призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пільговий стаж за ч.3 ст. 114 Закону №1058 13 років 9 місяців при необхідному - 25 років), а тому призначити пенсію позивачу згідно наданих документів немає законних підстав.
07.10.2022 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованими та такими, що не спростовують доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16.06.2022 року звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зазначена заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.
Рішенням №95 від 24.06.2022 року, яке прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки заявник не досяг 50-річного віку; відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на підземних роботах.

Не погоджуючись із такими діями пенсійного органу, позивач і звернулась до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №2 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.

Частиною 3 статті 114 Закону України Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За змістом приписів пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону №1788-XII та п.1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_2 встановлено, що позивач з 01.09.2009 року по 16.06.2022 року працював у Державному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні (ДВГРЗ) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на контрактній основі, а саме:

- з 01.09.2009 року по 26.08.2018 року заступником командира взводу;

- з 27.08.2018 року по 31.03.2019 року - начальником відділу прогнозування аварій та аварійних ситуацій;

- з 01.04.2019 року по 18.01.2021 року - помічником командира взводу виробничої діяльності;

- з 19.01.2021 року по 01.10.2021 року - помічником командира взводу профілактичної діяльності;

- з 01.10.2021 року по 23.02.2022 року - помічником командира взводу виробничої діяльності;

- з 17.03.2022 року по 02.05.2022 року - помічником командира взводу профілактичної діяльності;

- з 02.05.2022 року по 16.06.2022 року респіраторником другого взводу.

Судом встановлено, що означені періоди роботи позивача не зараховані пенсійним органом до пільгового стажу позивача, що надає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки не підтверджено наявність у ОСОБА_1 стажу роботи в ДВГРЗ у період з 01.09.2009 по 26.08.2018, з 01.04.2019 по 23.02.2022 та з 17.03.2022 по 16.06.2022 за переліком професій, затверджених постановою КМУ від 31.03.1994 №202, що, в свою чергу, унеможливлює здійснення призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо таких доводів пенсійного органу, суд зазначає про таке.

Відповідно до змісту частини 3 статті 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Суд зазначає, що посади, які обіймав позивач протягом періодів роботи у Державному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні (ДВГРЗ) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на контрактній основі, а саме:

- з 01.09.2009 року по 26.08.2018 року заступником командира взводу;

- з 27.08.2018 року по 31.03.2019 року - начальником відділу прогнозування аварій та аварійних ситуацій;

- з 01.04.2019 року по 18.01.2021 року - помічником командира взводу виробничої діяльності;

- з 19.01.2021 року по 01.10.2021 року - помічником командира взводу профілактичної діяльності;

- з 01.10.2021 року по 23.02.2022 року - помічником командира взводу виробничої діяльності;

- з 17.03.2022 року по 02.05.2022 року - помічником командира взводу профілактичної діяльності;

- з 02.05.2022 року по 16.06.2022 року респіраторником другого взводу,

наявні у вищезазначеному Списку №202 від 31.03.1994 року (Розділ III. Гірничорятувальні частини, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом).

При цьому, суд вважає необґрунтованими твердження пенсійного органу, що лише адміністрація підприємства може визначити, що технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів і виключно підприємство згідно первинних документів може підтвердити, що особа була дійсно зайнята на роботах, які відносяться до тих чи інших Списків робіт, оскільки саме Розділом III. Гірничорятувальні частини, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом Списку №202 від 31.03.1994 року визначено, що посади які обіймав позивач відносяться до пільгових посад, визначених ч. 3 ст. 114 Закону №1058.

При цьому, суд вказує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документів, що підтверджують такий стаж роботи.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періодів роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.

А тому, суд доходить висновку, що періоди роботи позивача з 01.09.2009 року по 26.08.2018 року включно, з 01.04.2019 року по 23.02.2022 року включно та з 17.03.2022 року по 16.06.2022 року включно, у Державному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальний) загоні Державної служби України з надзвичайних ситуацій, на контрактній основі: заступником командира взводу, помічником командира взводу, респіраторником, підлягають зарахуванню до спеціального стажу, що надає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, суд доходить висновку про протиправність рішення № 95 від 24.06.2022 року про відмову у призначенні пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд враховує таке.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Окрім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення зазначеної позовної вимоги буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 16.06.2022 року та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 95 від 24.06.2022 року про відмову у призначенні пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яке було направлено з повідомленням від 27.06.2022 року за № 0400-010221-8/64477.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV, періоди його роботи з 01.09.2009 року по 26.08.2018 року включно, з 01.04.2019 року по 23.02.2022 року включно та з 17.03.2022 року по 16.06.2022 року включно, у Державному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальний) загоні Державної служби України з надзвичайних ситуацій, на контрактній основі: заступником командира взводу, помічником командира взводу, респіраторником.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 16.06.2022 року та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський