Справа № 380/12397/22
Суддя: Колодяжний С. Ю.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 жовтня 2022 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними,

встановив:

ОСОБА_1 08.09.2022 року звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії УПП у м.Києві ДПП щодо скерування до УПП у Львівській області ДПП матеріалів перевірки за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.02.2021 року о 14.34 год. у м.Києві на вул.М.Бойчука, 6, посилаючись на те, що матеріали були скеровані без проведення перевірки та за відсутності будь-яких доказів, які б вказували на причетність до даної пригоди.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 року справу за позовом ОСОБА_1 до УПП у м.Києві ДПП про визнання дій неправомірними передано за підсудністю на розгляд Залізничному районному суду м. Львова.

13.10.2022 року справа надійшла до Залізничного районного суду м.Львова та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана для розгляду до провадження судді Колодяжного С.Ю.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 122, 161 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та змісту позовної заяви предметом спору є правомірність дій УПП у м.Києві ДПП щодо скерування до УПП у Львівській області ДПП матеріалів перевірки за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.02.2021 року о 14.34 год. у м.Києві на вул.М.Бойчука, 6, тому, враховуючи наведені положення ст.122 КАС України, для звернення із таким позовом встановлено шестимісячний строк з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов?язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

ОСОБА_1 разом із позовною заявою подав письмове клопотання пропоновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого посилається на те, що з метою з?ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 08.02.2021 року, він тривалий час вів переписку з УПП у м.Києві ДПП. Проте, на усі його звернення так і не отримав жодного підтвердження обґрунтованості скерування матеріалів до УПП у Львівській області ДПП. На підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 долучено відповіді УПП у м.Києві ДПП від №В15960/41/11/5/02-2021 від 22.12.2021 року та №468-аз/41/11/2/02-2022 від 01.08.2022 року.

Слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об?єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов?язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що закріплено і в ч.2 ст.122 КАС України. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як вбачається із відповіді УПП у м.Києві ДПП від №В15960/41/11/5/02-2021 від 22.12.2021 року, УПП у м.Києві ДПП повідомило ОСОБА_1 про те, що усі матеріали ДТП, яка мала місце 08.02.2021 року в м.Києві на вул.Михайла Бойчука, 6 за участю автомобілів марки «Mercedes-Benz V250», номерний знак НОМЕР_1 , марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_2 , та марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_3 , були скеровані до УПП у Львівській області ДПП.

Що стосується другого документу, наданого позивачем, якдоказ поважності причин пропуску ним строку звернення до суду з даним позовом у зв`язку із тривалою перепискою з відповідачем, то таким є відповідь УПП у м.Києві ДПП № 468-аз/41/11/2/02-2022 від 01.08.2022 року на адвокатський запит стосовно надання інформації щодо роботи працівників патрульної поліції в ході складання адмінматеріалу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Проте, як видно з відповіді, адвокатський запит надійшов 15.07.2022 року, тобто більш, ніж через півроку після надання відповідачем відповіді ОСОБА_1 на його попередній запит, а належних доказів неможливості позивачу швидше звернутися із таким запитом чи вини інших осіб, в тому числі відповідача, в зволіканні із наданням позивачу інформації не надано.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення №462/1969/21, в якій ОСОБА_1 07.05.2021 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122-4, 124 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 26.11.2021 року, 20.12.2021 року, 10.01.2022 року та 17.01.2021 року звертався до Львівського апеляційного суду із заявами про перегляд вказаної справи за нововиявленими обставинами, покликаючись зокрема на свою непричетність до ДТП 08.02.2021 року в м.Києві на вул.Михайла Бойчука, 6, неналежність оформлення матеріалів працівниками патрульної поліції, що підтверджується висновком експертного дослідження №ЕД-19/114-21/16981-ФП від 08.10.2021 року, згідно якого неможливо встановивти цифрові знаки реєстраційного ромеру транспортного засобу, який вчинив ДТП.

Таким чином, ОСОБА_1 в кінці 2021 року та на початку 2022 року було достовірно відомо про обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Проте, адміністративний позов ОСОБА_1 подано наручно до Львівського окружного адміністративного суду, як видно із штампу вхідної кореспонденції, 08.09.2022 року.

Доводи позивача про тривалу переписку з УПП у м.Києві ДПП, як видно з вищенаведеного, не можуть свідчити про достатність підстав для поновлення строку звернення до суду після спливу настільки значного строку (більше 9 місяців), оскільки фактично відсутні обставини, які перешкоджали звернутись позивачу до суду з даним позовом раніше 08.09.2022 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Враховуючи наведене, вважаю, що підстави зазначені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду слід визнати неповажними, тому позивачу необхідно вказати інші підстави для поновлення строку та надати інші наявні докази в обґрунтування інших підстав такого пропуску.

Крім того, відповідно до ч.4, 5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Під час перевірки копій документів на предмет їх відповідності статті 94 КАС України слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2020», затвердженим наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01 липня 2020 року № 144 з 01.09.2021 року, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Серед іншого, відповідно до пункту 8 розділу 10 зазначених Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Враховуючи наведене, відсутність на копії документів даних про особу, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копій дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним Судом у постанові від 08.05.2019 року за наслідком розгляду справи №160/7887/18.

Однак, в порушення наведених вимог, позивачем до позову додано копії документів, які належним чином не засвідчені, а саме не містять дати засвідчення копії, ініціалів (ініціалу імені) та прізвища особи, яка засвідчує копії документів.

Відповідно до ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.161 КАС України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 122, 123, 161, 169, 248 КАС України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю.Колодяжний