Справа № 554/8458/22
Суддя: Поліщук Т. В.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 18.10.2022Справа № 554/8458/22
Провадження № 2-а/554/132/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2022 м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Поліщук Т.В., розглянувши у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом представника позивача адвоката Делії В`ячеслава Миколайовича який діє в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії ВМ № 00008694 від 21.01.2022 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн,-

встановив:

22.08.2022 представник позивача адвокат Делія В.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просив суд: визнати причину пропуску строку на оскарження постанови від 21.01.2022; та скасувати постанову серії ВМ № 00008694 від 21.01.2022 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі.

26.08.2022 провадження по справі відкрито та поновлено строк для оскарження постанови за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони не заявляли клопотань про відкритий розгляд справи, справа слухається за правилами спрощеного провадження.

Позивачка та її адвокат вважали оскаржувану постанову протиправною та необґрунтованою, винесену без урахування фактичних обставин справи. Адвокат Делія В.М. зазначив, що ОСОБА_1 є власником т.з. RENAULT MAGNUM, днз. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , належному їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Даний транспорт гр. ОСОБА_1 , відповідно до договору оренди т.з. № б/н від 08.06.2021 року здає в оренду ФОП ОСОБА_2 . Таким чином вищевказаний транспортний засіб перебуває у тимчасовому володінні та користуванні ФОП ОСОБА_2 .

Крім того, зазначив, що до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи…Аналізуючи дану статтю, можна з впевненістю сказати, що відповідальність за порушення норм ЗУ «Про автомобільний транспорт» лежить на перевізнику, яким ОСОБА_1 не являється. Відповідно, суб`єктом господарювання виступає ФОП ОСОБА_3 , а не орендодавець - ОСОБА_1 .

Відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому прохав позовну заяву залишити без розгляду на підставі пункту восьмого частини першої статті 240КАС України, а у разі, якщо не буде залишено без розгляду, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до постанови серії ВМ №00008694 від 21.01.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, мотивуючи, що 20.01.2022 о 17.54 годин за адресою: М-22, км 74+810 зафіксовано транспортний засіб RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 11.8% (3, 641 тон), відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (а.с.8).

Належні докази правопорушення відповідачем суду не надані.

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль RENAULT MAGNUM д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 9).

На підставі договору оренди транспортного засобу № 190 від 08.06.2021 вказаний автомобіль перебуває у тимчасовому володінні та користуванні ФОП ОСОБА_2 ( а.с. 10-12).

Таким чином, відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що він станом на момент фіксації правопорушення не був особою, яка відповідальна за технічний стан, обладнання, експлуатацію означеного транспортного засобу, а також перевезення вантажів іншої юридичної особи, тобто не був суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Також судом встановлено, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП на Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженій наказом Мінінфраструктури України від 27.09.2021 року № 512, бо не містить: дати та часу фіксації вимірювання, смуги на напрямку руху, максимально дозволеного навантаження на вісь, марки, моделі та категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, його повної маси, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу, фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності, даних про допустимі габаритно-вагові параметри транспортного засобу для проїзду на даній ділянці дороги, суті адміністративного правопорушення.

Виходячи з вимог ч. 2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У цьому контексті Європейський Суд з прав людини в п.23,25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив, що Конвенція зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Суб`єкт указаного правопорушення спеціальний посадова особа, відповідальна за технічний стан обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів.

Згідно ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Статтею 799 ЦКУ визначено, що договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі та визначає відповідні обов`язкові для сторін договору умови.

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку №1197, підставою внесення до Реєстру ТЗ відомостей про належного користувача, є: визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем.

Згідно з п. 24 вказаного Порядку №1197 внесення до Реєстру ТЗ відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення ( п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України).

Відповідачем жодним чином не спростовано документальних доказів позивача про те, що вона як власник транспортного засобу RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 передала його в установленому законом порядку в оренду іншій юридичній особі та на момент автоматичної фіксації правопорушення не мала його у володінні та користуванні, не була відповідальним за технічний стан, обладнання, експлуатацію вказаного транспортного засобу, а також перевезення вантажів іншої юридичної особи.

Обов`язок внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів у даному випадку покладається на представника юридичної особи користувача (орендаря), а не на власника транспортного засобу.

Таким чином, перевізник, якому ОСОБА_1 передала в оренду транспортний засіб, зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача ( в тому числі водія).

Невиконання ним цього обов`язку не є підставою для притягнення власника транспортного засобу до адміністративної відповідальності.

Так, всупереч вимогам Інструкції в оскаржуваній постанові відсутня наступна інформація: смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі), а також допустимі габаритно- вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова містить масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах.

Таким чином, оскаржувана постанова не містить даних, які б мали бути в ній відображені у відповідності до вимог Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови).

Враховуючи викладене, відповідач не довів правомірності та обґрунтованості винесеної ним постанови, тому вона є протиправною, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Судовий збір в сумі 496, 2 підлягає стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2,6,77, 134, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов представника позивача адвоката Делії В`ячеслава Миколайовича який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ВМ № 00008694 від 21.01.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів.

Суддя Т.В.Поліщук