Справа № 200/3105/22
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 року Справа№200/3105/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Акціонерного товариства «Перший Українській міжнародний банк» до Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року Акціонерне товариство «Перший Українській міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ», позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , третя особа), в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність щодо невжиття за виконавчим провадженням № 67855776 заходів примусового стягнення, а саме здійснення опису, арешту та подальшої примусової реалізації нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі літ. О-2, прибудови літ. О-2, прибудови літ. О1-1, прибудови літ.О2-1, нежитлової будівлі літ.С-2, розташованих у АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 ; - зобов`язати вжити за виконавчим провадженням № 65819696 заходи примусового стягнення (здійснення опису, арешту та подальшої примусової реалізації) щодо нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі літ. О-2, прибудови літ. О-2, прибудови літ. О1-1, прибудови літ.О2-1, нежитлової будівлі літ.С-2, розташованих у АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позов Акціонерне товариство «Перший Українській міжнародний банк» посилається на те, що приватним виконавцем необґрунтовано не здійснено передбачені законодавством дії щодо примусового виконання виконавчого напису за виконавчим провадженням № 67855776. При цьому, позивач вважає, що до спірних правовідносин ч. 1 ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у зв`язку із припиненням з 30.04.2018 антитерористичної операції.

Відповідач не надав відзив на адміністративний позов.

Третя особа письмових пояснень не надала.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено судове засідання на 3 березня 2022 року.

Ухвалою суду від 2 червня 2022 через збройну агресію РФ проти України, відкладено розгляд справи до відновлення можливості його проведення та участі у розгляді справи всіх сторін по справі.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2022 року призначено судове засідання на 19 жовтня 2022 року.

Представник позивача, відповідач та третя особа до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду, з урахуванням ст. 268 КАС України, були повідомлені належним чином.

Позивач подав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначені ст. 205 КАС України відсутні.

Приписами ч. 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії іпотечного договору № 01/04 від 28.04.2008 року, який укладено між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк» (далі Іпотекодержатель) і ОСОБА_1 (далі Іпотекодавець) ОСОБА_1 передає ЗАО «Донгорбанк» в іпотеку об`єкти нерухомого майна комплекс, розташований у АДРЕСА_1 : - нежитлова будівля літ.0-2 загальною площею 794,90 кв.м; - прибудова літ. 01-1 загальною площею 1299,0 кв.м; - прибудова літ. 02-1 загальною площею 31,9 кв.м; нежитлова будівля літ.С-2 загальною площею 177,2 кв.м, який належить ОСОБА_1 на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя № 1558/6 від 10.11.2006.

8 червня 2010 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Морозовим Є.В. було вчинено виконавчий напис № 4097 щодо вказаного нерухомого майна, яке передано в іпотеку, у рахунок задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Донгорбанк», який є правонаступником прав та зобов`язань Відкритого акціонерного товариство «Перший Український міжнародний банк») у розмірі 14 229 484,00 гривень, а також витрати за вчинення нотаріальної дії - 3050,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2016 у справі №826/9895/16 замінено стягувана ПАТ «Донгорбанк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» щодо виконання виконавчого напису № 4097 від 08.06.2010 у виконавчому провадженні № 21724284.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. від 13.12.2021 відкрите виконавче провадження № 67855776 щодо примусового виконання виконавчого напису № 4097 від 08.06.2010 виданого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу про звернення стягнення на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 2303,0, а саме: нежитлову будівлю літ.0-2, прибудову літ. 01-1, прибудову літ. 02-1, нежитлову будівлю літ.С-2, розташованих у АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 .

В автоматизованій системі виконавчого провадження наявна постанова приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. від 13.12.2021 ВП № 67855776 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на нерухоме майно: комплекс нежитлових будівель, загальною площею 2 303,0, а саме: нежитлова будівля літ. О-2, прибудова літ. О1-1, прибудова літ. О2-1, нежитлова будівля літ. С-2, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , що належить боржнику: ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 15656087.40 грн.

До суду надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 299125418 від 11.02.2022, в якій наявні відомості про арешт вказаного нерухомого майна на підставі постанови відповідача від 13.12.2021 ВП № 67855776.

АТ «ПУМБ» звернулося до відповідача з клопотанням від 12.01.2022 № КНО-61.1.3.4/5 яким просило вжити заходи щодо проведення арешту майна боржника (предмета іпотеки) - нежитлової будівлі літ.0-2, прибудови літ. 0-2, прибудови літ. О1-1, прибудови літ.01-1, нежитлової будівлі літ.С-2, розташованих у АДРЕСА_1 та передачі вказаного майна боржника на примусову реалізацію.

Листом приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. від 02.02.2022 № 3666 АТ «ПУМБ» повідомлено про те, що 13.12.2021 ним, керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26 27 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Зазначено, що в процесі примусового виконання зазначеного виконавчого провадження було установлено що маймо, на яке необхідно звернути стягнення за виконавчим документом є предметом іпотеки. Також зазначає, що м. Маріуполь, Донецької області, відноситься до території, яка входить до затвердженого КМУ переліку населених пунктів, де проводиться АТО. Посилається на те, що станом на 02.02.2022 Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона на звернення стягнення на іпотечне майно, належне ОСОБА_1 у зв`язку з чим дії, спрямовані на примусову реалізацію вказаного майна, проводитися не будуть.

Позивач надав до суду копію листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 28.02.2020 № 33/1-1550, в якому зазначено, що 30.04.2018 антитерористична операція на території Донецької та Луганської областей в установленому порядку припинена та розпочата операція Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської федерації у Донецькій та Луганській областях.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону № 1404-VIII примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Приписами ч. 1 і ч. 4 ст. 33 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі Закон № 898-IV), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 41 Закону № 898-IV встановлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Частиною 1 ст. 9 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669-VII), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, установлено, що протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку".

При цьому, ч.ч. 1-3 ст. 11 Закону № 1669-VII установлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

На момент виникнення спірних правовідносин і розгляду цієї справи в суді Закон № 1669-VII є чинним.

Щодо посилання відповідача на завершення антитерористичної операції суд зазначає наступне.

14 квітня 2014 року відповідно до Указу в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та на території України розпочато проведення антитерористичної операції.

Статтею 1 Закону № 1669-VII визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Маріуполь Донецької області.

Дію вказаного Розпорядження зупинена Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Також цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Маріуполь Донецької області.

Указом Президента України від 30 квітня 2018 року № 116/2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях".

Проте на момент виникнення спірних правовідносин не оприлюднено Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Тому відсутні підстави вважати наявним чинний Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Верховний Суд у постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 243/217/20 зазначив, що антитерористична операція та всі нормативні акти, які визначали гарантії прав громадян на території її проведення в Україні, не припинилася, вона здійснюється одночасно із відсіччю збройної агресії Російської Федерації в окремих районах Донецької та Луганської областей.

У постанові від 9 червня 2021 року у справі № 905/633/19 Верховний Суд зазначив, що відхиляючи доводи щодо припинення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областях через початок Операції об`єднаних сил згідно Указу Президента України №116/2018 від 30.04.2018, судом першої інстанції вірно вказано на те, що відповідно до статті 1 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VIII "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил. Також, відповідно до підпункту 8 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, внесено зміни до таких законодавчих актів, зокрема, статтю 3 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" доповнено абзацом десятим такого змісту: "антитерористична операція може здійснюватися одночасно із відсіччю збройної агресії в порядку статті 51 Статуту Організації Об`єднаних Націй та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану відповідно до Конституції України та законодавства України".

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє зробити висновок про те, що антитерористична операція та всі нормативні акти, які визначали гарантії прав громадян та/або юридичних осіб на території її проведення в Україні, не припинилася, вона здійснюється одночасно із відсіччю збройної агресії Російської Федерації в окремих районах Донецької та Луганської областей, а мораторій, встановлений частиною 1 статті 9 Закону № 1669-VII, щодо збереження майна переданого в іпотеку, яке розташоване на території проведення антитерористичної операції, продовжує діяти.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача, оскільки він обґрунтовано врахував передбачені ч. 1 ст. 9 Закону № 1669-VII приписи про заходи щодо збереження майна, що знаходиться в іпотеці. При цьому, відповідач вжив передбачені законодавством заходи щодо арешту нерухомого майна. У суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача вжити подальші заходи щодо звернення стягнення на зазначене нерухоме майна всупереч приписів ч. 1 ст. 9 Закону № 1669-VII.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Перший Українській міжнародний банк» (ідентифікаційний код: 14282829, 04070, м. Київ, вул. Андріївка, буд. 4) до Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 85а, оф. 9), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Повне рішення суду складене 19 жовтня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков