Справа № 380/11993/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чаплик І.Д. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2022 № 53 про результати проведення службового розслідування відносно солдата ОСОБА_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити водію- мотористу технічного взводу 2 роти радіаційного, хімічного та біологічного захисту 2 батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 солдату військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 премію та додаткову винагороду за період з 01.05.2022 по день ухвалення рішення в даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в червні отримав грошове забезпечення за травень 2022 року та дізнався, що його позбавили премії та додаткової винагороди. Представник позивача отримив відповідь на адвокатський запит, з якого стало відомо, що відносно позивача проводилось службове розслідування по факту вживання алкогольних напоїв. Вказує, що службове розслідування проведене з численними порушенями. Також зазначає, що постановою Самбірського районного суду Львівської області від 12.08.2022 у справі №452/1265/22 провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відтак позивач не погоджується з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2022 №53, у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 05 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху, з підстав не подання заяви про поновлення строку на звернення до суду та не надання жодних доказів поважності причин пропуску строку на звернення.

06.09.2022 представник позивача подав заяву про поновлення строку звернення до суду. Заява обґрунтована тим, що позивач не був ознайомлений із наказом про накладення дисциплінарного стягнення, відтак, про такий наказ представнику позивача стало відомо лише 17.08.2022 після отримання копій службового розслідування.

Ухвалою суду від 12.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20.09.2022 представник відповідача подав відзив на позовну заяву. Відзив обгрунтований тим, що відповідно до бойового розпорядження командувача Сил підтримки Збройних Сил України від 07.05.2022 №343/4/60т та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стрйовій частині) від 18.05.2022 №124, військовослужбовці 2 батальйону РХБ захисту вибули у відрядження, з метою виконання завдань за призначенням. Під час вибуття, близько 13 години 00 хвилин 18.05.2022 тимчасово виконуючим обов`язки командира 2 батальйону РХБ захисту майором ОСОБА_2 було виявлено на території залізничного вокзалу водія - моториста технічного взводу 2 роти РХБ захисту 2 батальйону РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_1 з ознаками вживання алкогольних напоїв, що ним особисто підтверджено. За фактом вживання алкогольних напоїв солдатом ОСОБА_1 було призначене службове розслідування, за результатами якого командиром видано наказ (з основної діяльності) від 27.05.2022 №53 про притягнення солдата ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Також зазначає, що для позбавлення як місячної премії, так і додаткової винагороди військовослужбовця достатньо самого факту визнання позивачем вжиття алкогольних напоїв. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Разом з відзивом представник відповідача подав клопотання про перехід в загальне позовне провадження та клопотання про зупинення провадження в справі.

23.09.2022 представник позивача подав відповідь на відзив. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 допущені помилки не лише при оформлені адміністративної справи, а також порушено порядок проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії А0807 №34 від 18.05.2022 відносно позивача складений не уповноваженою особою, внаслідок чого є недопустимим та неналежним доказом у справі. Зазначає, що до матеріалів справи про адмінправопорушення не було надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач вживав алкогольні напої під час виконання обов`язків військовослужбовця, він не проходив медичний огляд з метою встановлення наявності алкогольного сп`яніння, його не ознайомили з актом засвідчення стану алкогольного сп`яніння, акт складений виключно зі слів посадової особи. З матеріалів службового розслідування відносно позивача вбачається, що його не ознайомлювали з матеріалами службового розслідування та не доводили до відома наказ №53 від 27.05.2022 під підпис із зазначенням дати доведення, що підтверджується у відзиві. Просить адміністративний позов задовольнити.

Разом з відповіддю на вілзив 23.09.2022 представник позивача подав заперечення на клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 26.09.2022 суд у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовив.

Ухвалою від 26.09.2022 суд у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі №380/11993/22 відмовив.

Ухвалою від 26.09.2022 суд витребував у відповідача бойове розпорядження командувача Сил підтримки Збройних Сил України від 07.05.2022 №343/4/60т; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.05.2022 №124; інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затверджену наказом Міністерства оборони Укарїни від 23.10.2021 №329; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.08.2022.

03.10.2022 представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, якою долучив витребувані докази. Заперечення обгрунтоване тим, що факт вживання позивачем алкогольних напоїв 18.05.2022 та порушення військової дисципліни підтверджений документально, а саме актом засвідчення стану алкогольного сп`яніння та поясненнями самого ж позивача. Вказує, що посадова особа, яка склала протокол про військове адміністративне правопорушення відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2021 №406 відноситься до уповноважених посадових осіб вчиняти такі дії. Вказує, що у відповіді на відзив представник позивача не спростовує доводи відповідача. Відтак просить у задоволенні позвоної заяви відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , відповідно до військового квитка серії НОМЕР_4 прийняв військову присягу від 20.03.2022 у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2022 зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення та вважається призначеним до військової частини НОМЕР_1 .

25.07.2022 представник позивача подав адвокатський запит, в якому просив повідомити підстави для утримання премії та додаткової винагороди ОСОБА_1 , докази проведення відносно ОСОБА_1 службового розслідування, надати належним чином завірені копії матеріалів службоаого розслідування (в разі його проведення), а також копії наказів: наказу командира про призначення службового розслідування відносно ОСОБА_1 ; акту службового розслідування; рапортів; рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності (наказу).

08.08.2022 відповідач надав відповідь на адвокатський запит №955, до якої долучив матеріали службового розслідування з наказом про результати.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2022 тимчасове викоання обов`язків командира 2 батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту покладено на заступника командира 2 батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту з озброєння.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.05.2022 №173 вирішено провести службове розслідування за фактом перебування на службі 18 травня 2022 року водія-моториста технічоного взводу 2 роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту 2 батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту солдата Гайового А.АТ, в стані алкогольного сп`яніння.

Актом засвідчення стану алкогольного сп`яніння від 18.05.2022 стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 18.05.2022 близько 12:00 год. засвідчили: лейтенант ОСОБА_3 , сержант ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_6 .

Відповідно до пояснень позивача від 18.05.2022 останній свою провину визнав, про положення ст. 63 Конституції України був повідомлений, про що свідчить відповідний підпис позивача.

Відповідно до пояснень від 18.05.2022 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказано, що останні виявили ознаки алкогольного сп`яніння у позивача, про що повідомили ТВО командира 2 роти РХБ захисту 2 батальйону 2 роти РХБ захисту лейтенанта ОСОБА_3 .

Відповідно до пояснень від 18.05.2022 ОСОБА_7 та ОСОБА_2 останні з метою перевірки розміщення особового складу здійснили перевірку. В ході перевірки виявили позивача з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку із браком часу ОСОБА_2 було вирішено створити комісію для засвідчення стану алкогольного сп`яніння позивача.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 від 18.05.2022 останній близько 13:20 хв. був покликаний ОСОБА_2 для засвідчення стану алкогольного сп`яніння позивача. Підійшовши до позивача ОСОБА_3 відчув різкий запах алкоголю з ротової порожнини, побачив порушену координацію рухів, а сам позивач поводився агресивно. На запитання чи вживав позивач спиртні напої, позивач відповідав «так вживав».

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 від 18.05.2022 остання перебувала 18.05.2022 на вокзалі м. Самбір, близько 13:20 год. За вказівкою майора ОСОБА_2 оглянула позивача. При огляді відчула запах алкоголю з ротової порожнини, була порушена координація рухів, поводився агресивно, намагався спровокувати бійку. Під час огляду позивача на питання майора ОСОБА_2 , чи вживав позивач спиртні напої, позивач відповів «так вживав».

За фактом перебування у стані алкогольного сп`яніння складено протокол А0807 № 34 від 18.05.2022 про військове адміністративне правопорушення.

Відповідно до акту службового розслідування за порушення вимог ст. ст. 11, 13, 16, 128 Статуту внутрішної служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, водія-моториста технічного взводу 2 роти РХБ захисту 2 батальйону РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_1 рекомендовано притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.05.2022 за порушення вимог ст. ст. 11, 13, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керуючись ст. 45 пунктом «б» ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності водія-моториста технічного взводу 2 роти радіаційного, хімічного, та біологічного захисту 2 батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 солдата вйськової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 та накладено дисциплінарне стянення «ДОГАНА».

Постанвою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.08.2022 провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до довідки №934 від 16.09.2022 про розмір отриманої премії та додаткової винагороди ОСОБА_1 за травень 2022 року не виплачено премії та додаткової винагороди.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.06.2022 №209 у відповідності до абзацу дев`ятого пункту 10 Рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298, за перебування в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, в службовий час під час дії особливого періоду в умовах воєнного стану, додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. не виплачувати солдату ОСОБА_1 ,, на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира 2 батальйону РХБ захисту майора ОСОБА_2 від 18.05.2022.

Не погоджуючись із наказом командира військової частини від 27.05.2022 №53 щодо результатів службового розслідування позивач звернувся до суду, а також просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити премію та додаткову винагороду за період з 01.05.2022 по день ухвалення рішення в даній справі.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Так, за приписами ст.ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до ст. 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (частина третя статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Відповідно до вимог статей 83-86 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з вимогами статті 91 Дисциплінарного статуту ЗСУ заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб.

Згідно з приписами статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на військовослужбовців можуть бути накладені такі стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно з приписами статті 49 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,командир відділення, головний сержант (заступник командира) взводу мають право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"г" статті 48 цього Статуту, а згідно статті 54 - командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок (ст.13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст.128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат зобов`язаний: підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою; знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички; знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно); додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

За правилами статті 49 цього Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що в основі поведінки військовослужбовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Правила поведінки та обов`язки, покладені на військовослужбовців, зокрема, стосовно неухильного дотримання вимог Конституції України та Законів, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поширюються на військовослужбовця не лише під час несення ним служби, а й у вільний від несення служби час.

З матеріалів справи слідує, що підставою для притягнення позивача до дисуиплінарної відповідальності були обставини порушення ним службової дисципліни, а саме: вимог статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, статей 11, 13, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

При цьому. позивач в позовній заяві фактично не заперечує обставин, наведених у висновку службового розслідування щодо порушення вищевказаних вимог, а посилається лише на відсутність належних доказів факту вживання алкогольних напоїв, що стало, на його думку, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 03.02.2021 у справі № 817/1071/16.

Судом встановлено, що підставою для проведення службового розслідування був виявлений факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час вибуття у відрядження для виконання завдань за призначенням, з метою встановлення умов та обставин такого факту. Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується актом засвідчення стану алкогольного сп`яніння від 18.05.2022, складеним лейтенантом ОСОБА_3 , сержантом ОСОБА_4 , солдатом ОСОБА_5 , солдатом ОСОБА_6 , а також їх письмовими поясненнями. Даний факт також підтверджено і поясненнями самого позивача ОСОБА_1 від 18.05.2022, який свою провину визнав, про положення ст. 63 Конституції України був повідомлений, про що свідчить відповідний підпис позивача.

З наявних в матерілах службового розслідування пояснень також вбачається, що ОСОБА_1 поводив себе неадекватно, протягом декількох годин ходив по вагоні, ображаючи та погрожуючи солдатам, вживав ненормативну лексику та намагався спровокувати бійку з військовослужбовцями.

За встановленими під час проведення службового розслідування обставинами водія-моториста технічного взводу 2 роти РХБ захисту 2 батальйону РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення вимог ст. ст. 11, 13, 16, 128 Статуту внутрішної служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, суд не вбачає протиправної поведінки в діях відповідача стосовно наявності у діях позивача складу дисциплінарного проступку та у прийнятті наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2022 № 53 про результати проведення службового розслідування відносно солдата ОСОБА_1

Суд враховує, що військовослужбовець повинен дотримуватись покладених на нього вимог, в тому числі етичного та морального змісту, як в робочий час, так і в будь-який інший час, що передбачено вимогами Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно Збройних Сил України та спричинити суспільний резонанс.

Крім того, суд звертає увагу на те, що обставини закриття Самбірським міськрайонним судом Львівської області провадження у справі №452/1265/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП через відсутність складу адміністративного правопорушення не можуть спростовувати факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та відсутність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, які встановлені під час службового розслідування

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 817/1071/16, від 04 березня 2021 року у справі № 200/12138/19-а та в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі №802/2306/16-а, у справі № 825/2003/13-а та від 21 березня 2018 року у справі №822/838/17

При цьому, суд враховує, що постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області закрито провадження у справі №452/1265/22 через відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто за вчинення військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, тоді як за результатами службового розслідування пзивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, зокрема, вимог ст. ст. 11, 13, 16, 128 Статуту внутрішної служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як догана. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити водію- мотористу технічного взводу 2 роти радіаційного, хімічного та біологічного захисту 2 батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 солдату військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 премію та додаткову винагороду за період з 01.05.2022 по день ухвалення рішення в даній справі, то суд зазначає таке.

Виплата горошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сид України регулюється наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким інщим особам".

Відповідно до п.5 Рохділу ХУІ цього наказу, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.

Відповідно до рішення Міністра оборони України, яке доведено телеграмою від 25.03.2022 №НР248/1298, з метою врегулювання військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 в абзаці дев`ятому пункту 10 Рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 визначено, що до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн не включати військовослужбовців, які перебували у стані алкогольного сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Відповідно до довідки №934 від 16.09.2022 про розмір отриманої премії та додаткової винагороди ОСОБА_1 не виплачено премії та додаткової винагороди за травень 2022 року, тобто позовні вимоги в частині зобов`язати нарахувати та виплатити премію та додаткову винагороду за період з 01.06.2022 по день ухвалення рішення в даній справі є безпідставними, оскільки вказаною довідкою підтверджується факт виплати позивачу премії та додаткової винагороди за цей період (з червня 2022 року по серпень 2022 року).

Підставою невиплати премії та додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. ОСОБА_1 за травень 2022 року був наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.06.2022 №209, який прийнятий у відповідності до абзацу дев`ятого пункту 10 Рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298, та на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира 2 батальйону РХБ захисту майора ОСОБА_2 від 18.05.2022 за перебування в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, в службовий час під час дії особливого періоду в умовах воєнного стану, а також рапорти командира 2 батальйону РХБ захисту підполковника ОСОБА_8 від 31.05.2022.

Вказані накази є чинними, в судовому порядку не оскаржувалися.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премії та додаткової винагороди за період з 01.05.2022 по день ухвалення рішення в даній справі, а тому в цій частині позовних вимог теж слід відмовити.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2022 № 53 про результати проведення службового розслідування відносно солдата ОСОБА_1 та зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премії та додаткової винагороди за період з 01.05.2022 по день ухвалення рішення в даній справі - відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.