Справа № 161/7162/22
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/7162/22
Провадження № 2-а/161/192/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Кирилюк В.Ф., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2022 року на адресу суду надійшов цей позов.

Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року залучено в якості співвідповідача Управління патрульної поліції у Волинській області.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем цього правопорушення.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 23 травня 2022 року серія ЕАО №5410307.

У письмовому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на вищевикладене, а також відсутність від сторін клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, суд здійснює розгляд у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 травня 2022 року поліцейським Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5410307, у якій зафіксовано, що 23 травня 2022 року о 15 год. 03 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 530 GT, 03 ВР6218, який не належить цьому транспортному засобу, чим порушив п.п.2.9 «в» ПДР. Такі дії кваліфіковані поліцейським як вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає наступне.

В першу чергу суд відмовляє у задоволенні позову до відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області, оскільки працівниками цього органу поліції спірне рішення не виносилося, а саме управління не є належним відповідачем у справі.

Що стосується вимог до належного відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач, Управління патрульної поліції у Волинській області, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен був надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З наданого відповідачем відеозапису за нагрудної камери поліцейського слідує, що зупинений працівниками відповідача транспортний засіб під керуванням позивача мав номерний знак для разових поїздок (транзитний знак) 03 ВР6218. Такий самий номерний знак зазначений в митній декларації, згідно якої цей автомобіль був ввезений на територію України.

Із зазначеного можливо дійти висновку про помилковість позиції відповідача про те, що позивач експлуатував транспортний засіб з номерним знаком, що не належить цьому засобу, оскільки такий номерний знак в дійсності належить такому засобу.

Доводи відповідача про неналежність відмітки на митній декларації про видачу підприємством номерного знаку для разових поїздок (транзитного знаку) зводяться до власного тлумачення відповідачем порядку здійснення такої відмітки, який чинним законодавством чітко не визначений.

Не пред`явлення позивачем на місці зупинки окремих документів на автомобіль (митних декларацій, інвойсів, договорів купівлі-продажу, технічного паспорту), як про це зазначає поліцейський на відеофіксації, не складає адміністративне правопорушення у вигляді експлуатації транспортного засобу з номерним знаком, що не належить цьому засобу (ч.6 ст.121 КУпАП), а може мати ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім того суд зауважує, що вичерпний перелік документів, який водій має мати при собі під час керування транспортним засобом, визначений у п.2.1 ПДР і розширеному тлумаченню не підлягає. Позиція відповідача про те, що водій зобов`язаний із собою мати «сертифікат відповідності на транспортний засіб» та «розрахунковий документ на автомобіль» є помилковою та свавільним трактуванням положень п.2.1 ПДР, які зобов`язують мати при собі лише реєстраційний документ на транспортний засіб (п.п. «б» п.2.1), до якого, очевидно, сертифікати відповідності та розрахункові документи не відносяться.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідач не довів суду факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, суд дійшов висновку, що слід скасувати спірну постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В задоволенні позовної вимоги про визнання спірної постанови протиправною слід відмовити, оскільки такого способу захисту порушеного права ч.3 ст.286 КАС України не передбачає.

У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.139, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити частково.

Скасувати постанову Управління патрульної поліції у Волинській області по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5410307 від 23 травня 2022 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КАС України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачами у справі є:

1) Головне управління Національної поліції у Волинської області, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, ;

2) Управління патрульної поліції у Волинській області, адреса місцезнаходження м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, .

Повне судове рішення складено та підписано 19 жовтня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк