Справа № 260/150/21
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/150/21 пров. № А/857/11907/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі № 260/150/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування наказів та поновлення на роботі,-

суддя в 1-й інстанції Гебеш С.А.,

час ухвалення рішення 08.06.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 21.06.2022 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, яким просить суд, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 07.12.2020 року № 429-к у частині, що стосується оцінювання державного службовця начальника відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Пугач І.І.;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з 23.02.2021 року;

- скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 11.12.2020 року № 435-к "Про звільнення ОСОБА_1 " та №96-к від 22.02.2021 року "Про дату звільнення та проведення розрахунку з ОСОБА_1 "

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.02.2021 року до дня поновлення на посаді ОСОБА_1 з відповідача;

- стягнути судові витрати з відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 11 грудня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області за підписом начальника, голови комісії з ліквідації головного управління було видано наказ від 07.12.2020 року №429-к Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління".

Позивачка не згідна із зазначеним наказом, оскільки її не було повідомлено про результати оцінювання службової діяльності зазначеної у відповідному висновку. Зазначена обставина суперечить п.5 Постанови КМУ №640 від 23.08.2017 року, де зокрема зазначено, що державний службовець ознайомлюється з пропозиціями щодо оцінювання результатів службової діяльності або результатами виконання завдань і з висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців.

Крім того у вищезгаданій постанові зазначено, що визначення результатів виконання завдань державним службовцем, на якого покладено виконання обов`язків за посадою державної служби категорії "А'", "Б" або "В", здійснює керівник вищого рівня по відношенню до посади державної служби, яку він займає. Для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду, однак таку співбесіду із позивачкою проведено не було.

Позивачка вважає, що суб`єктом призначення порушено норми результатів оцінювання службової діяльності шляхом не надання права на ознайомлення з таким оцінюванням, складання індивідуальної програми підвищення рівня професійної компетентності, а також можливості оскарження в установленому Законом порядку висновку щодо результатів оцінювання.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі № 260/150/21 позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що оцінювання ОСОБА_1 здійснювалося відповідно до завдань, ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", з якими остання була ознайомлена.

Враховуючи, що в період з 09.11.2020 по 17.11.2020 (період проведення оціночних співбесід), ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, то відповідно до вимог абзацу 2 пункту 37 Порядку визначення результатів виконання завдань проведено безпосереднім керівником без оціночної співбесіди в установлений строк.

За результатами розрахунку середнього балу за виконання кожного визначеного завдання безпосереднім керівником виставлено ОСОБА_1 негативну оцінку.

Апелянт зазначає, що оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 відбулося відповідно до вимог законодавства України, з дотриманням процедури, визначеної Типовим порядком проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, з визначенням завдань та ключових показників, які визначені відповідно до Методичних рекомендацій щодо визначення ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В", відповідають посадовим обов`язкам позивачки та встановленим строкам, а також пов`язані з стратегічними цілями, пріоритетними завданнями державного органу. У даному випадку процедура оцінювання завдань та ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності Позивачки проведена з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця та із залученням всіх учасників оцінювання.

Просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі № 260/150/21 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

17 жовтня 2022 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про відкладення, у зв`язку з сімейними обставинами.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи, на думку апеляційного суду, необхідно відхилити, оскільки відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів

Крім того, виходячи з положень ч. 4 ст. 196 КАС України присутність осіб, які беруть участь у справі, є не обов`язковою та судом така обов`язковою не визнавалася, а відкладення справи, призведе до необґрунтованого затягування апеляційного розгляду, коли таку може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та наданих письмових пояснень позивача викладених у позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги в справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним рішення (висновку). З матеріалів справи, які були досліджені судом, не вбачається належного обґрунтування висновку про виставлення негативної оцінки позивачу за результатами оцінювання його службової діяльності за 2020 рік в контексті завдань, які йому були затверджені, а саме лише посилання на певні типові формулювання на підтвердження досягнення чи недосягнення певних результатів роботи не може вважатися достатнім і правомірним за своєю суттю.

Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 14.03.2017р. ОСОБА_1 обіймала посаду начальника Відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та була державним службовцем категорії "Б".

16 грудня 2019 року з метою оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, згідно з вимогами Закону України "Про державну службу" позивачці було визначено Завдання, ключові показники результатів, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", на 2020 рік, які були погоджені безпосереднім керівником в.о. начальника Головного управління ОСОБА_2 та з ними ознайомлено ОСОБА_1 .

Згідно вищезгаданих завдань безпосереднім керівником було визначено наступні завдання:

- здійснювати керівництво відділом у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, нести персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності;

- здійснювати розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Держгеокадастру. Проведення щомісячного виїзного прийому громадян;

- функціонування пілотного проекту із запровадження екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

- забезпечити поліпшення стану виконавської дисципліни у Відділі у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

01 жовтня 2020 року з метою визначення якості виконання державними службовцями, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В", завдань, планування службової кар`єри таких державних службовців начальником Головного управління видано наказ №332-К "Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Головного управління".

Даним наказом було визначено список осіб, які підлягають оцінюванню, та затверджено графік визначення результатів виконання завдань державними службовцями.

Згідно Результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за 2020 рік, від 17 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_1 встановлено:

- завдання 1 виконано частково, не виконано в першому кварталі 2020 року план-графік продажу прав оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення та визначено 2 бали за його виконання;

- завдання 2 не підлягало оцінюванню, оскільки відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 17.03.2020 №52 "Про додаткові заходи запобігання поширенню коронавірусу" (із змінами) призупинено всі виїзні та особисті прийоми громадян та забезпечено можливість подавати звернення в паперовому та електронному вигляді";

- завдання 3 виконано частково. При підготовці та реєстрації висновків про розгляд та погодження документації із землеустрою допускаються помилки, мають місце надання висновків про розгляд документації із землеустрою з простроченням строків їх надання та визначено 2 бали за його виконання;

- завдання 4 виконано та встановлено позивачці 3 бали за його виконання.

За результатами розрахунку середнього балу 2,33 за виконання кожного визначеного завдання безпосереднім керівником виставлено ОСОБА_1 негативну оцінку, яка обґрунтована тим, що до виконання поставлених завдань державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, завдання виконувались частково із допущенням помилок та з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків.

07 грудня 2020 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №429-к було затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, які займають посади державної служби категорії "Б" та "В" у 2020 році.

З 05 листопада 2020 року по 20 лютого 2021 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим до відома вищевказаний наказ був направлений месенджером Viber. Факт направлення оформлено протоколом №1 про доведення документів до відома державного службовця від 07.12.2020 року.

11 грудня 2020 року №435-к Наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Про звільнення ОСОБА_1 позивачку звільнено з посади начальника відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області із займаної посади у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності відповідно до п.3 ч.1 ст.87 Закону України Про державну службу, у зв`язку із отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

22 лютого 2021 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №96-к "Про дату звільнення та проведення розрахунку ОСОБА_1 , у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю позивача, визначено вважати днем звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області 22 лютого 2021 року.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звернулася до суду.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII Про державну службу (далі - Закон №889-VIII).

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 44 Закону №889-VIII обумовлено проведення оцінювання результатів службової діяльності. Зокрема, частинами першою-третьою названої статті передбачено, що результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри. Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення). Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В, здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії А, здійснюється суб`єктом призначення.

Згідно з частиною п`ятої статті 44 Закону №889-VIII за результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

Як встановлено частиною шостою цієї статті 44 цього Закону, у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Пунктом 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII визначено, що підстави для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення - статті 87, 87-1 цього Закону.

Відповідно пункту 3 частини першої статті 83 наведеного Закону підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Частинами третьою, п`ятою статті 87 Закону №889-VIII встановлено, що суб`єкт призначення приймає рішення про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, у п`ятиденний строк з дня настання або встановлення відповідного факту. Наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

Із наведеного слідує, що державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності шляхом прийняття у п`ятиденний строк наказу про звільнення державного службовця. При цьому тимчасова непрацездатність не є перешкодою для видачі наказу; у цьому випадку днем звільнення є перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності державного службовця.

Процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання) визначає Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року №640 (Типовий порядок, застосовується у редакції від 12 липня 2019 року). Дія цього Типового порядку поширюється на державних службовців, які займають посади державної служби категорій А, Б і В .

Відповідно до пунктів 2, 3 Типового порядку метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри, визначення потреби у професійному навчанні. Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Пунктом 9 Типового порядку встановлено, що оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Згідно з пунктами 7, 10-13, 15 Типового порядку оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції. Завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.

Державному службовцю визначається від двох до п`яти завдань. Строк виконання завдання має бути реальним для досягнення необхідного результату та визначатися з урахуванням дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань відповідно до пункту 13 цього Типового порядку.

Завдання і ключові показники для державного службовця на наступний рік визначаються у грудні року, що передує звітному.

Визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань.

Для визначення результатів виконання завдань суб`єктом призначення приймається наказ (розпорядження), в якому зазначається: список державних службовців; строк визначення результатів виконання завдань; доручення, необхідні для організаційного забезпечення проведення цього етапу оцінювання (у разі потреби).

Строк визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій Б і В, встановлюється з урахуванням того, що результати виконання завдань безпосередніх керівників визначаються після результатів виконання завдань підпорядкованих їм державних службовців.

Завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В, визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В врегульоване пунктами 33-40 Типового порядку.

Відповідно до пунктів 33, 36 Типового порядку завдання і ключові показники після їх обговорення з державним службовцем визначаються такими особами: державним службовцям, які обіймають посади керівників територіальних органів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, - суб`єктом призначення. Визначення результатів виконання завдань державним службовцем, на якого покладено виконання обов`язків за посадою державної служби категорії А, Б або В, здійснює керівник вищого рівня по відношенню до посади державної служби, яку він займає.

Пунктами 37-39 Типового порядку установлено, що для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, оціночну співбесіду. У разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії Б або В, або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди у визначені безпосереднім керівником строки визначення результатів виконання завдань проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) без оціночної співбесіди в установлений строк. У разі тимчасової відсутності у зв`язку з відрядженням або відпусткою такого державного службовця за його заявою до безпосереднього керівника оціночна співбесіда та визначення результатів виконання завдань проводяться раніше.

Перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії Б або В, заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання. У разі тимчасової відсутності державного службовця такі відомості зазначаються безпосереднім керівником.

Оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії Б або В, про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період. Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Безпосередній керівник передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, за відповідний рік згідно з додатком 8 для зберігання в особовій справі такого державного службовця. У разі визначення результатів виконання завдань без оціночної співбесіди безпосередній керівник передає службі управління персоналом зазначену форму без відмітки про ознайомлення державного службовця. Державний службовець зобов`язаний ознайомитися з результатами виконання завдань протягом п`яти робочих днів після виходу на роботу (пункт 40 Типового порядку).

За змістом пунктів 16, 41 Типового порядку висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року. Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б або В , в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Як видно з матеріалів справи, 16 грудня 2019 року з метою оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, згідно з вимогами Закону України "Про державну службу" позивачці було визначено Завдання, ключові показники результатів, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", на 2020 рік, які були погоджені безпосереднім керівником в.о. начальника Головного управління Островським М. Р. та з ними ознайомлено ОСОБА_1 .

Згідно вищезгаданих завдань безпосереднім керівником було визначено наступні завдання:

- здійснювати керівництво відділом у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, нести персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності;

- здійснювати розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Держгеокадастру. Проведення щомісячного виїзного прийому громадян;

- функціонування пілотного проекту із запровадження екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

- забезпечити поліпшення стану виконавської дисципліни у Відділі у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

01 жовтня 2020 року з метою визначення якості виконання державними службовцями, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В", завдань, планування службової кар`єри таких державних службовців начальником Головного управління видано наказ №332-К "Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Головного управління".

Даним наказом було визначено список осіб, які підлягають оцінюванню, та затверджено графік визначення результатів виконання завдань державними службовцями.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведення відповідем об`єктивності оцінювання результатів та недотримання критеріїв виставляння балів.

Так, Додатком 4 до Типового порядку встановлено Критерії виставлення балів:

0 - завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції;

1 - завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо;

2 - завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо)

3 - завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки;

4 - завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх висновку удосконалення.

Згідно Результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за 2020 рік, від 17 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_1 встановлено:

- завдання 1 виконано частково, не виконано в першому кварталі 2020 року план-графік продажу прав оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення та визначено 2 бали за його виконання;

- завдання 2 не підлягало оцінюванню, оскільки відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 17.03.2020 №52 "Про додаткові заходи запобігання поширенню коронавірусу" (із змінами) призупинено всі виїзні та особисті прийоми громадян та забезпечено можливість подавати звернення в паперовому та електронному вигляді";

- завдання 3 виконано частково. При підготовці та реєстрації висновків про розгляд та погодження документації із землеустрою допускаються помилки, мають місце надання висновків про розгляд документації із землеустрою з простроченням строків їх надання та визначено 2 бали за його виконання;

- завдання 4 виконано та встановлено позивачці 3 бали за його виконання.

За результатами розрахунку середнього балу 2,33 за виконання кожного визначеного завдання безпосереднім керівником виставлено ОСОБА_1 негативну оцінку, яка обґрунтована тим, що до виконання поставлених завдань державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, завдання виконувались частково із допущенням помилок та з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків.

У постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі №240/6051/18 вказано на необхідності надавати юридичну оцінку відповідності проведеної процедури оцінювання та відповідності результатів оцінювання за критеріями виставлення балів, які встановлені додатком 4 до Типового порядку.

Результати оцінювання позивача за відповідними завданнями належним чином не обґрунтовані, відсутні об`єктивні пояснення щодо причин і мотивації для обрання стосовно конкретних завдань певного оцінювального балу.

Пункт 39 Типового порядку вимагає від безпосереднього керівника державного службовця наводити обґрунтування кожної оцінки.

Таке обґрунтування визначення балу (від 0 до 4) повинно бути в достатній мірі чітким та зрозумілим і вказувати на фактичну оцінку результатів діяльності державного службовця у взаємозв`язку з конкретними завданнями. Тобто, суб`єкт, який проводить оцінювання, повинен конкретизувати підстави для застосування тієї чи іншої оцінки, навести змістовні пояснення на обґрунтування свого рішення (які саме завдання не виконано, в чому полягало невиконання або ж неналежне виконання (неповне, неякісне) та у чому це проявилися (який конкретний показник не забезпечено державним службовцем). Указане необхідне, зокрема, й з метою можливості подальшої перевірки обґрунтованості відповідного оцінювання та недопущення свавільних рішень зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Оцінюючи результативність виконання першого завдання, безпосереднім керівником зазначено, що завдання було виконано частково, не виконано в 1 кварталі 2020 року план-графік продажу прав оренди на земельні ділянки с/г призначення. В результаті завдання оцінено у 2 бали що відповідно до Критеріїв виставлення балів означає, що завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).

Так само, оцінюючи результативність виконання завдання 3, суб`єкт призначення вказав що завдання було виконано частково та зазначив що при підготовці та реєстрації висновків про розгляд та погодження документації із землеустрою допускаються помилки, мали місце надання висновків про розгляд документації із землеустрою з простроченням строків, проте у підсумку завдання оцінено також 2 балами.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неналежність дій відповідача, адже критерії, що визначені в Типовому порядку наведені для орієнтування при застосуванні певних оцінок і їх обґрунтуванні. У зв`язку з цим формальне цитування критеріїв виставлення балів, які встановлені нормативним документом, не може заміняти реального обґрунтування для оцінювання, яке повинно базуватися на ретельному аналізі конкретних завдань, поставлених державному службовцю для виконання, та практичних результатах його роботи.

У цьому контексті слід зазначити, що критерій обґрунтованості рішення або дії вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію, за якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору пункти 156-157, 159 рішення у справі Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus №32181/04); пункт 44 рішення у справі Брайєн проти Об`єднаного Королівства (Bryan v. the United Kingdom); пункти 47-56 рішення у справі Путтер проти Болгарії (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Такі вимоги щодо належного обґрунтування рішення мають виправдання, оскільки, убезпечують інших учасників правовідносин від можливої сваволі зі сторони владного органу та є запорукою дотримання принципів юридичної визначеності і верховенства права.

Однак всупереч наведеним вище вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним рішення (висновку).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог про скасування висновку щодо результатів оцінювання позивача, наказів про її звільнення з посади, поновлення позивача на раніше займаній посаді, а також виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційний суд зазначає, що апелянт не наводить доводів щодо правильності визначеної судом до стягнення на користь позивача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому апеляційний суд погоджується з правильністю наведених у рішенні суду розрахунків.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі № 260/150/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 19.10.2022 року