Справа № 361/8428/19
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №361/8428/19

адміністративне провадження № К/990/24414/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі №361/8428/19 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Подольського А.А. про закінчення виконавчого провадження від 12 вересня 2019 року за номером ВП № 60051765.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

03 березня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду «позовну заяву про перегляд справи №361/8428/19 за нововиявленими обставинами», в якій просив скасувати постанову головного державного виконавця Подольського А. А. від 12 листопада 2019 року про закінчення виконавчого провадження за №60051765 у справі за №361/4236/17 та виконавчого листа від 18 квітня 2019 року.

Одночасно просив суд залучити Броварську міську раду Київської області відповідачем і:

- скасувати рішення сесії Броварської міської ради від 30 вересня 2019 року на виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року по справі №361/4236/17;

- зобов`язати відповідачів відшкодувати та стягнути з них матеріальні збитки в розмірі 20000 грн. пропорційно з кожного по 10000 грн.;

- зобов`язати відповідачів відшкодувати та стягнути з них моральну шкоду в розмірі 20000 грн. пропорційно по 10000 грн.;

- зобов`язати відповідачів протягом місяця надати звіт про виконання судового рішення, згідно ст. 129-1 Конституції України.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року в справі №361/8428/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №60051765 від 12 листопада 2019 року, та залишено дане судове рішення в силі.

08 вересня 2022 року до Верховного Суду від позивача надійшла касаційна скарга на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду або до Київського окружного адміністративного суду, до повноважень якого належить розгляд даних справ.

Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі №361/8428/19, а скаржнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, необхідно було надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.

Вищевказана ухвала отримана скаржником 30 вересня 2022 року.

03 жовтня 2022 року від скаржника надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження.

Заява обґрунтована тим, що позивач особисто в кінці березня 2022 року намагався здати касаційну скаргу до суду касаційної інстанції, але його не допустили до приміщення суду, тому позивач був позбавлений можливості звернутися з касаційною скаргою у встановлений термін, зважаючи, що касаційну скаргу позивачу необхідно здавати безпосередньо до суду касаційної інстанції, але суд касаційної інстанції не забезпечив права позивача здати касаційні скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, канцелярія якого не працює.

Скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження, враховуючи, що позивач є особою з інвалідністю ІІ та ІІІ групи та є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії та з врахуванням військового стану в Україні.

Розглянувши подану заяву, Суд зазначає наступне.

Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках та саме лише посилання на запровадження в Україні воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку.

Скаржник у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не обґрунтовує, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на подання касаційної скарги протягом такого тривалого строку (більше 7 місяців), а тому суд відхиляє зазначене посилання.

Щодо посилання скаржника на те, що позивач був позбавлений можливості звернутися з касаційною скаргою у встановлений термін, зважаючи, що касаційна скарга має здаватися безпосередньо до суду касаційної інстанції, канцелярія якого не працює.

Верховний Суд повторно зазначає, що діяльність Верховного Суду у зв`язку із введенням воєнного стану не припинялася, а відтак вказані доводи скаржника є безпідставними.

Також Верховний Суд відхиляє вищезазначене посилання скаржника, оскільки останній не обґрунтував, що саме йому перешкоджало звернутися до Верховного Суду в інший спосіб, ніж безпосередньо до суду (засобами поштового зв`язку, засобами електронного зв`язку або через підсистему «Електронний суд»).

Посилання скаржника в обгрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження на те, що він є особою з інвалідністю ІІ та ІІІ групи та є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії, Суд відхиляє, оскільки скаржник не зазначив, - як саме ці обставини пов`язані з пропусом такого строку.

Інших вмотивованих підстав для визнання поважними причин пропуску строку на касаційне оскарження в клопотанні не зазначено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження.

Верховний Суд звертає увагу на те, що стаття 44 КАС України передбачає обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслений характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, передусім щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Також, інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі "Устименко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив: "Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» від 03 грудня 2003 року). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України).

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання касаційної скарги пройшло більше 7 місяців, доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України, тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі №361/8428/19, слід відмовити.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі №361/8428/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі №361/8428/19 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

Н.В. Шевцова