Справа № 440/6641/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 р.Справа № 440/6641/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Шакурової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2021, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, повний текст складено 12.11.21 року по справі № 440/6641/21

за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства " СКС-АГРО"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Сільськогосподарське приватне підприємство «СКС-АГРО» (далі за текстом позивач, СПП «СКС-АГРО») звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Полтавській області), третя особа Головне управління ДПС у Луганській області (далі по тексту третя особа, ГУ ДПС у Луганській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області № від 02.06.2021, винесене на підставі акту камеральної перевірки від 28.04.2021 з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року СПП «СКС-АГРО»;

- вирішити питання щодо судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування до СПП «СКС-АГРО» штрафних санкцій у розмірі 13031,59 грн за порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного за п. 57.1 ст. 57, п.203.2 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України), є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем своєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання, що виключає наявність його вини та унеможливлює притягнення до відповідальності.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 по справі № 440/6641/21 позов Сільськогосподарського приватного підприємства "СКС-АГРО" (вул. Зіньківська, 19, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 30298688) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код ВП: 44057192) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № від 02 червня 2021 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код ВП: 44057192) на користь Сільськогосподарського приватного підприємства "СКС-АГРО" (вул. Зіньківська, 19, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 30298688) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн /дві тисячі двісті сімдесят гривень/.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції принципів адміністративного судочинства щодо прийняття судового рішення за наслідками всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи у їх сукупності, недотримання норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 по справі № 440/6641/21, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наполягав на правомірності податкового повідомлення-рішення № від 02 червня 2021 року, з огляду на порушення позивачем термінів сплати узгоджених сум податкових (грошових) зобов`язань, передбачених п.57.1 ст.57 розділу ІІ, п.203.2 ст.203 ПК України. Пояснив, що податкові зобов`язання за листопад 2020 року у загальному розмірі 52126,34 грн з граничним терміном - 30.12.2020 сплачені позивачем на електронний рахунок ГУ ДПС в Луганській області 14.12.2020 в сумі 4200 грн та 18.12.2020 в сумі 47934 грн, однак, на бюджетний рахунок, відкритий для ГУ ДПС у Полтавській області фактично надійшли 29.01.2021, тобто із затримкою на 29 календарних днів. Будь-яких пояснень, листів з інформацією щодо неможливості виконання СПП «СКС-АГРО» обов`язку зі своєчасної сплати податку на додану вартість, або обставин, які б звільняли від фінансової відповідальності, позивачем до контролюючого органу не подано. У зв`язку з викладеним вважає, що підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення відсутні, що зумовлює відмову у задоволенні позову СПП «СКС-АГРО».

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

22.09.2022 від представника позивача надійшла заява, в якій він просив провести розгляд справи без його участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС у Полтавській області проведено камеральну перевірку СПП "СКС-АГРО" з питання своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року СПП "СКС-АГРО", за наслідками якої складено акт від 28.04.2021 № 2765/16-31-18-06-11/30298688 (а.с. 47-51), яким зафіксовано порушення термінів сплати узгоджених сум податкових (грошових) зобов`язань по податку на додану вартість за листопад 2020 у сумі 52126,34 грн по терміну сплати - 30.12.2020 із затримкою на 30 днів, чим порушено п.57.1 ст.57, п.203.2. ст.203 ПК України.

На підставі висновків зазначеного акту перевірки ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02 червня 2021 року, згідно з яким за затримку на 18 календарних днів сплати грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 52126,34 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 25% в сумі 13031,59 грн (а.с. 43).

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням відповідача, звернувся до суду з цим позовом про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності спірного податкового-повідомлення рішення, винесеного відповідачем за відсутності підстав для застосування штрафу відносно СПП «СКС-АГРО», яке самостійно, повно та своєчасно сплатило задекларовані грошові зобов`язання шляхом здійснення платежів на рахунки державного казначейства 14 та 18 грудня 2020 року з граничним терміном сплати - 30.12.2020 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України.

Цим Кодексом передбачено функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 1.1 статті 1 ПК України).

Зокрема, як встановлено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У розумінні підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно зі статтею 209 ПК України сільськогосподарські підприємства - суб`єкти спеціального режиму оподаткування у строки, встановлені цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, повинні забезпечити перерахування на їхні рахунки у системі електронного адміністрування податку, зазначені у підпункті 209.2.1 пункту 209.2 цієї статті, коштів у розмірі, достатньому для перерахування до державного бюджету та на спеціальний рахунок, на підставі поданої податкової декларації, в якій відображаються результати діяльності в межах спеціального режиму оподаткування протягом звітного (податкового) періоду.

На виконання приписів підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За змістом положень статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Пунктом 31.1 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно зі статтею 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Приписами пункту 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (пункт 126.1 статті 126 ПК України).

Таким чином, відповідальність у вигляді штрафу, відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, застосовується у разі якщо платник податків протягом строків, визначених цим Кодексом, не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання або грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, яке є узгодженим та строк сплати якого настав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що СПП «СКС-АГРО» перебувало на податковому обліку в ГУ ДПС у Луганській області до 23 грудня 2020 року, а після цієї дати знаходиться на обліку в ГУ ДПС Полтавської області, у зв`язку з чим інтегровану картку платника ПДВ передано з ГУ ДПС Луганської області до ГУ ДПС Полтавської області.

18 грудня 2020 року позивач подав до ГУ ДПС у Луганській області декларацію з податку на додану вартість за листопад 2020 року за № на суму податкового зобов`язання 521134,00 грн.

З урахуванням положень пункту 203.1 статті 203 ПК України граничним строком сплати грошового зобов`язання за вказаною податковою декларацією є 30.12.2020.

З інформаційної довідки, наданої позивачем, та з відзиву відповідача вбачається, що в електронному кабінеті платника податку СПП «СКС-АГРО» в реєстрі транзакцій в розділі СЕА ПДВ зафіксовано зарахування коштів на електронний рахунок 14 грудня 2020 року в сумі 4200 грн, а 18 грудня 2020 року - 47934,00 грн.

Вказані кошти були сплачені позивачем відповідно до платіжних доручень № 976 від 14.12.2020 та № 1003 від 18.12.2020 в рахунок погашення суми податкового зобов`язання по ПДВ за листопад 2020 року за податковою декларацією № від 18.12.2020.

Факт зарахування 24.12.2020 вказаних коштів до бюджету з електронного рахунку СПП «СКС-АГРО» № UA004530, відкритого в СЕА ПДВ, також підтверджується копією листа ДПС України від 06.08.2021 № 18085/7/99-00-18-03-07, наявного в матеріалах справи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем сплачено грошові зобов`язання, визначені декларацією з податку на додану вартість за листопад 2020 року за № , у сумі 521134,00 грн в межах граничного строку сплати (30.12.2020), а встановленими у справі обставинами повною мірою спростовано твердження податкового органу про несвоєчасну сплату позивачем узгоджених сум податкових зобов`язань за вказаною декларацією.

Між тим, відповідно до пояснень позивача, в січні 2021 року в електронному кабінеті платника податків СПП «СКС-АГРО» в розділі «Розрахунки» була наявна недоїмка, тобто, своєчасно сплачені позивачем кошти не відобразилися, а суму 52134,00 грн у відомостях електронного кабінету платника податків СПП «СКС-АГРО» не було зазначено як сплачену.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами відповідні кошти були сплачені позивачем 14 та 18 грудня 2020 року на рахунок, відкритий у Державному казначействі Луганської області в час, коли позивач ще знаходився на обліку в ГУ ДПС у Луганській області.

Як зазначає відповідач, реєстр ДПС України направлено на списання коштів 24.12.2020, тобто в той час, коли позивач фактично вже був зареєстрованим за ГУ ДПС у Полтавської області (з 23.12.2020), при цьому зарахування вказаних коштів відбулося на рахунок, який був відкритий СПП «СКС-АГРО» в Луганській області.

При цьому, після виявлення факту не відображення в електронному кабінеті платника податків зарахування коштів, сплачених 14 та 18 грудня 2020 року, та наявності відповідної недоїмки, позивач 29.01.2021 повторно сплатив суму узгодженого податкового зобов`язання до бюджету вже за новим місцем податкового обліку (ГУ ДПС у Полтавській області), що і стало підставою для висновку відповідача про порушення СПП «СКС-АГРО» строків, визначених для сплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань.

Таким чином, фактично позивачем подвійно було сплачено одну й ту ж саму суму узгодженого податкового зобов`язання за податковою декларацію з податку на додану вартість за листопад 2020 року за № .

В подальшому позивач звернувся до ГУ ДПС в Луганській області з заявою від 02.02.2021, в якій просив помилково сплачені кошти в сумі 52134,00 грн, згідно платіжних доручень № 976 від 14.12.2020 та № 1003 від 18.12.2020, перерахувати на р/р НОМЕР_1 .

На зазначене звернення кошти були повернуті.

З наведеного слідує, що повертаючи надмірно сплачені кошти податковий орган сам визнав повійну сплату позивачем сум узгодженого податкового зобов`язання за податковою декларацію з податку на додану вартість за листопад 2020 року за № .

При цьому, згідно з абзацом 1 частини четвертої статті 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Відповідно до частини п`ятої вказаної статті податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Таким чином, усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами державного бюджету, які визнаються зарахованими до бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Поняття «єдиний казначейський рахунок» визначене в Положенні про єдиний казначейський рахунок, затвердженому наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 №122, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за № 594/6882 (далі - Положення №122), як консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

У відповідності до пункту 2.1 Положення № 122 єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Таким чином, всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок, а зарахування коштів на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів.

Крім цього, згідно з пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Таким чином, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова.

Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК.

Така правова позиція колегії суддів узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 01.04.2021 у справі №810/3355/17, від 14.02.2022 у справі № 803/1164/17.

При цьому, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у межах законодавчо встановленого строку для такої сплати платник не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 816/1746/17.

Отже, враховуючи, що всі сплачені податки в будь-якому випадку зараховуються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок, а зарахування коштів на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів, з огляду на наявність в матеріалах справи доказів на підтвердження своєчасності сплати позивачем задекларованих зобов`язань, колегія суддів вважає безпідставним висновок контролюючого органу щодо наявності у діях позивача порушення вимог пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не відображення сплачених сум у відомостях електронного кабінету платника податків СПП «СКС-АГРО» не може свідчити про несвоєчасну сплату останнім узгодженого грошового зобов`язання з ПДВ за листопад 2020 року в розмірі 52134,00 грн та бути підставою для накладення на нього штрафу.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Водночас, докази, на які відповідач посилається в обґрунтування апеляційної скарги, не підтверджують правомірність накладення на позивача штрафу за податковим повідомленням-рішенням № від 02.06.2021 та були спростовані в ході судового розгляду справи.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 02.06.2021, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, отже, наявні підстави для скасування даного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 по справі № 440/6641/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 18.10.2022 року