Справа № 804/7010/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №804/7010/17

адміністративне провадження № К/990/27266/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Єзерова А.А., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2022 у справі №804/7010/17 за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду державного майна України, Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Екзаменаційної комісії Фонду Державного майна України, оформлене протоколом № 95 від 25.04.2017, в частині позбавлення (анулювання) ОСОБА_1 спеціалізації 2.1. "Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів (крім прав на об`єкти інтелектуальної власності" з кваліфікаційного документа оцінювача - сертифіката № 2235 від 03.02.2001, виданого Фондом спільно з колективним підприємством "Інформаційно-консультаційний центр" Українського товариства оцінювачів;

- визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 10.05.2017 №720, яким позбавлено (анульовано) ОСОБА_1 спеціалізації 2.1 "Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів (крім прав на об`єкти інтелектуальної власності" з кваліфікаційного свідоцтва оцінювача ЦМК №2235, виданого 03.02.2001 Фондом державного майна та КП "Інформаційно-консультаційний центр Українського товариства оцінювачів" з 25.04.2017.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2022 задоволено позов.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач 19.04.2022 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.2022 апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

Відповідачем 22.07.2022 повторно подано до суду апеляційну скаргу, до якої долучено заяву про поновлення строку подання апеляційної скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.08.2022 визнано неповажними зазначені в клопотанні причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою та залишено останню без руху. При цьому, особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку, вказавши інші підстави для поновлення строку.

На виконання вимог вказаної ухвали, від апелянта 26.08.2022 надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому скаргу Фонд державного майна України просило суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити його. В обґрунтування вказаної заяви апелянт зазначив дві підстави поважності пропуску строку: повторне звернення до суду із апеляційною скаргою та введення воєнного стану в Україні.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2022 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою та відмовлено відповідачу у відкритті апеляційного провадження.

На адресу Верховного Суду 06.10.2022 надійшла касаційна скарга Фонду державного майна України, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2022, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми права. Вважає, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не враховано указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022.

Звертає увагу на те, що ним в розумні інтервали часу було вжито усіх необхідних та можливих заходів для звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції. Зауважує, що головний спеціаліст відділу претензійно-позовної роботи Фонду, який є виконавцем по цій справі, був мобілізований до Збройних Сил України.

Перевіривши касаційну скаргу, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що у встановлений судом строк відповідачем не виконано вимог ухвали суду, якою апеляційну скаргу залишено без руху. Зокрема, наведені у заяві апелянта підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, судом апеляційної інстанції визнані неповажними, оскільки не підтвердженні жодними доказами.

Як встановлено Третім апеляційним адміністративним судом, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції 28.01.2022. Апеляційну скаргу відповідачем вперше подано 19.04.2022, проте ухвалою від 23.05.2022 її залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та в подальшому, ухвалою від 15.06.2022 апеляційну скаргу повернуто скаржнику (копію якої, ним отримано 08.07.2022). Повторно апеляційну скаргу подано 22.07.2022.

Враховуючи зазначені вище обставини та норми чинного процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції виснував, що апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого частиною 1 статті 295 КАС України строку, оскільки апеляційна скарга вперше подана 19.04.2022, водночас встановлений законом тридцятиденний строк подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції сплинув раніше.

Відмовляючи у відкритті апеляційної провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначені заявником підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки вони не пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, подання апеляційної скарги.

Положеннями частини 1 статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 3 статті 295 КАС України передбачено, що строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Варто зауважити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Приписами статті 44 КАС України встановлено, зокрема, обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відтак, процесуальним законом чітко закріплено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не зазначено відповідних підстав пропуску строку звернення до суду із апеляційною скаргою, при цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази поважності пропуску такого строку.

Варто звернути увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Верховний Суд зазначає, що питання поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні про поновлення такого строку.

Саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до Верховного Суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

В якості доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, відповідач звертає увагу на те, що головний спеціаліст відділу претензійно-позовної роботи, який є виконавцем по цій справі, був мобілізований до Збройних Сил України.

Втім, такий довід є безпідставним та необґрунтованим, позаяк скаржником не доведено неможливість подання апеляційної скарги іншими працівниками Фонду.

Відтак, Третій апеляційний адміністративний суд правильно зауважив про те, що відповідач, вперше звернувшись в суд 19.04.2022 із апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2022, порушив тридцятиденний строк апеляційного оскарження (при цьому не зазначивши поважні причини його пропуску), а тому, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції діяв правомірно та у відповідності вимог процесуального законодавства.

Суд звертає увагу, що особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо дотримання строків апеляційного оскарження.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і суд касаційної інстанції, про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження, оскільки у встановлений судом строк апелянтом не були усунуті недоліки апеляційної скарги.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України, є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду державного майна України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2022 у справі №804/7010/17 за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Шарапа
А.А. Єзеров
С.М. Чиркін