Справа № 553/3457/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Тимчук Р.І.

19 жовтня 2022 р. Справа № 553/3457/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и в:

17.12.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Полтавської митниці Державної митної служби України від 07.12.2021 року № 0040/80600/21 про порушення митних правил, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію № 46710 від 17.12.2021 року про сплату судового збору у розмірі 908 грн. (а.с. 1)

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.12.2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із невідповідністю останньої вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України. Для усунення недоліків встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.01.2022 року з підстав, установлених п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, адміністративний позов ОСОБА_1 повернутий позивачу.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11.01.2022 року про повернення його позовної заяви, та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11.01.2022 року про залишення позовної заяви без руху він отримав 29.12.2021 року. Строк для усунення недоліків починається 30.12.2021 року та закінчується 10.01.2022 року. 06.01.2022 року його представником адвокатом Литвиненко А.І. направлено рекомендованим листом на адресу суду заяву про усунення недоліків, яка була отримана Ленінським районним суду м. Полтави 10.01.2022 року. Не зважаючи на дотримання ним строків, наданих для усунення недоліків, Ленінський районний суд м. Полтави 11.01.2022 року виносить ухвалу про повернення позовної заяви у зв`язку із тим, що на час винесення ухвали, недоліки не були усунені.

Крім того, ОСОБА_1 звернув увагу суду, що 20.12.2021 року винесено ухвалу про залишення його позовної заяви без руху у зв`язку із неповною сплатою судового збору, однак вимога про визнання протиправною і скасування постанови із наслідком закриття провадження у справі є однією позовною вимогою.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

За приписами ст. 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення слід скасувати, з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.12.2021 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк на усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 454 грн.

В обґрунтування прийнятої ухвали, судом зазначено, що за позовну вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за вимогу про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи з розміру ставок, встановлених в ст. 4 Закону України "Про судовий збір", для фізичних осіб в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що згідно положень Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік" складає, відповідно, 454 грн. та 908 грн. Позивач сплатив судовий збір лише в сумі 908 грн., отже необхідно доплатити судовий збір у розмірі 454 грн.

Копія означеної ухвали суду вручена ОСОБА_1 30.12.2021 року відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 251 КАС України (а.с. 13).

11.01.2022 року (передана для відправлення до поштового відселення 06.01.2022) до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла заява позивача про усунення недоліків, в якій ставилось питання щодо залишення без розгляду позовної вимоги в частині закриття провадження по справі (а.с. 14-15).

Повертаючи позовну заяву, суд дійшов висновку про те, що станом на 11.01.2022 року позивачем не усунено недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI).

Частиною 1 ст. 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову про порушення митних правил та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відтак, позивачем фактично заявлено одну вимогу немайнового характеру, оскільки інші немайнові вимоги є похідними вимогами немайнового характеру.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17 (оприлюднено 28.04.2020) відступила від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 (провадження № 21-1410а16), та зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року визначений у розмірі 2270 грн.

Таким чином, за подання позовної заяви позивачу належало сплатити судовий збір у сумі 454 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Крім того, колегія суддів зауважує, що за висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.01.2022 року по справі № 569/8213/17 «<…> право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності».

Також, колегія суддів зазначає, що 06.01.2022 року, до вирішення судом першої інстанції питання про повернення заявленого позову, позивачем до Ленінського районного суду м. Полтави була направлена заява, в якій ставилось питання щодо залишення без розгляду позовної вимоги в частині закриття провадження по справі.

Проте, зазначеній заяві судом першої інстанції не було надано оцінки.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи, що позивачем до позовної заяви був наданий документ про сплату судового збору, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку як про залишення позовної заяви без руху так і про повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (ст. 320 КАС України).

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до Ленінського районного суду м. Полтави для продовження розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 січня 2022 року - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення направити до Ленінського районного суду м. Полтави для продовження розгляду.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц