Справа № 160/9855/22
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/9855/22
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Суховарова А.В.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АТМ»
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022р. у справі №160/9855/22
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АТМ»
до: про:Дніпровської митниці визнання протиправними та скасування рішень
ВСТАНОВИВ:

08.07.2022р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АТМ» (далі ТОВ «ТД «АТМ») за допомогою системи «Електронний суд» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, який зареєстровано судом першої інстанції 11.07.2022р. / а.с. 1-15/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022р. у справі №160/9855/22 позовна заява ТОВ «ТД «АТМ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень повернута позивачу на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України / а.с. 20-21/.

Вищезазначена ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем у адміністративному позові порушено правила об`єднання позовних вимог, і з огляду на положення п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України саме ці обставини стали підставою для повернення адміністративного позову.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 15.07.2022р., подав апеляційну скаргу / а.с. 25-33/, але ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.08.2022р. апеляційну скаргу ТОВ «ТД «АТМ» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022р. у справі №160/9855/22 повернуто заявнику / а.с. 41/.

Позивач повторно за допомогою засобів системи «Електронний суд» 17.08.2022р. подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 15.07.2022р. та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, які зареєстровані судом 18.07.2022р. / а.с. 44-52,57-64/.

З метою забезпечення розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.08.2022р. з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/9855/22 / а.с. 53/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 30.08.2022р. / а.с. 65/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022р. у справі №160/9855/22 заявнику апеляційної скарги поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ТД «АТМ» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022р. у справі №160/9855/22 /а.с. 68/ і розгляд справи в порядку письмового провадження призначено з 04.10.2022р. / а.с. 69/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством порядок та строки повідомлено учасників справи / а.с. 70-72/.

Позивач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 44-46/ на те, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок стосовно порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог оскільки оскаржувані позивачем рішення відповідача прийняті за результатами митного оформлення одного і того ж самого товару, поставка якого здійснювалась в межах одного контракту відповідними партіями, що свідчить про те, що позовні вимоги є пов`язаними, тому вважає, що висновок суду першої інстанції про порушення правил об`єднання позовних вимог є безпідставним і ухвала суду першої інстанції від 15.07.2022р. постановлена з порушенням норм чинного процесуального права, просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції від 15.07.2022р., а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали цієї адміністративної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

08.07.2022р. ТОВ «ТД «АТМ» за допомогою системи «Електронний суд» звернулось в порядку адміністративного судочинства за правилами встановленими КАС України до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

З ксерокопії вищезазначеного адміністративного позову / а.с. 1-15/ вбачається, що

позивач просив суд визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UА110050/2022/000005/1 від 13.01.2022р., №UА110150/2022/000003/1 від 18.01.2022р., №UА110050/2022/000011/1 від 31.01.2022р.; №UА110050/2022/000019/1 від 22.02.2022р., які прийняті митним органом за результатами митного оформлення товару ввезеного на митну територію України в межах зовнішньоекономічного контракту №MENHUI-1-2021 від 10.11.2020р. задекларованого за ЕМД №UA110050/2022/000173 від 12.01.2022р., №UA110150/2022/000707 від 18.01.2022р. , №UA110050/2022/001070 від 31.01.2022р., та №UA110050/2022/001857 від 16.02.2022р..

З ухвали суду першої інстанції від 15.07.2022р. у цій справі, яка є предметом апеляційного перегляду вбачається, що висновок про наявність визначених п. 6 ч.4 ст. 169 КАС України підстав для повернення адміністративного позову стало те, що судом першої інстанції зроблено висновок стосовно того, що позивачем в одній позовній заяві об`єднано позовні вимоги щодо чотирьох рішень суб`єкта владних повноважень, прийнятих митним органом окремо щодо кожної окремої поставки товару, який постачався позивачу на підставі різних товаросупровідних документів, здійснених у різних періодах часу, заявлених позивачем до митного оформлення на підставі різних митних декларацій, тому подана позовна заява, попри збіг сторін (учасників) спірних відносин, містить окремі позовні вимоги, кожна з яких пов`язана з окремим публічно-правовим спором між окремою юридичною особою та суб`єктом владних повноважень, тобто є багатопредметною, об`єднані позивачем у одному позові вимоги мають свої підстави виникнення (обставини), самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами, і для з`ясування правомірності кожного з окремих оскаржуваних рішень є необхідним з`ясування значного обсягу обставин від укладання контракту до, власне, прийняття оскаржуваних рішень із дослідженням кожного окремого епізоду експорту товару та кожного окремого документу, що подавався разом із ЕМД, що вочевидь свідчить про індивідуальний предмет доказування у кожному конкретному випадку, і саме за цих обставин судом першої інстанції зроблено висновок про необхідність повернення позивачу адміністративного позову на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Але колегія суддів ознайомившись із адміністративним позовом позивача / а.с. 1-15/ не погоджується із вищезазначеним висновком суду першої інстанції оскільки спірні відносини між ТОВ «ТД «АТМ» та митним органом Дніпровська митниця, виникли внаслідок здійснення позивачем митного оформлення певних партій товару, які надійшли на митну територію України в межах зовнішньоекономічного контракту №MENHUI-1-2021 від 10.11.2020р. та задекларовані позивачем за ЕМД №UA110050/2022/000173 від 12.01.2022р., №UA110150/2022/000707 від 18.01.2022р. , №UA110050/2022/001070 від 31.01.2022р., та №UA110050/2022/001857 від 16.02.2022р., у яких зазначений один і той самий товар, і митним органом під час перевірки митної вартості задекларованого товару висувались однакові вимоги щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару за кожною декларацією та застосовані однакові підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товару №UА110050/2022/000005/1 від 13.01.2022р., №UА110150/2022/000003/1 від 18.01.2022р., №UА110050/2022/000011/1 від 31.01.2022р.; №UА110050/2022/000019/1 від 22.02.2022р., які є предметом оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до положень п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Частиною ч. 1 ст. 172 КАС України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Частиною 6 ст. 172 КАС України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», №35787/03, п. 29).

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, пункт 25).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France" та "Nunes Dias v. Portugal»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain").

Отже з огляду на наведене судам необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним, і рівень доступу, наданого національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві, і з метою щоб доступ до правосуддя був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права, а надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист

Саме тому колегія суддів вважає, що з метою уникнення надмірного формалізму, який полягає у суворому застосуванні судом першої інстанції положень ч. 1 ст. 172 КАС України та п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, у даному випадку під час вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у цій справі суду першої інстанції, якщо він вважав, що позивачем у позові об`єднано декілька вимог, які не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, і їх спільний розгляд значно ускладнить розгляд справи та сприятиме затягуванню учасниками справи вирішення спору по суті, було б доцільніше вирішити питання щодо наявності підстав для роз`єднання заявлених позивачем у справі позовних вимог у самостійні провадження в порядку визначеному ст.172 КАС України, і застосування судом першої інстанції положень п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України призвело до обмеження права позивача на звернення до суду за захистом порушеного права на необхідність докладання ним додаткових зусиль для звернення до суду які полягають у необхідності складання нових позовів, вирішення питання повернення раніше сплаченого судового збору, сплати судового збору за подання нових адміністративних позовів, що значно ускладнює доступ позивача до правосуддя та затягує час вирішення судом заявлених позивачем позовних вимог.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів уважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки судами порушено норми процесуального права, а також принцип рівності сторін, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права позивача на судовий захист, тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалу від 15.07.2022р. постановлено із порушенням норм чинного процесуального законодавства, що відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 320 КАС України є підставою для скасування такої ухвали, і апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції від 15.07.2022р. у цій справі скасувати, справу №160/9855/22 повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,312,320,321,322 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АТМ» задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022р. у справі №160/9855/22 скасувати.

Справу №160/9855/22 повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття , та може бути оскаржена у строки та в порядку встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 19.10.2022р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Суховаров