Справа № 120/7772/22
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

19 жовтня 2022 р. Справа № 120/7772/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Комар Павло Анатолійович, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 03.10.2022 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивача подати до суду заяву про поновлення пропущеного строчу звернення до суду.

У встановлений судом строк через електронний кабінет Електронного суду позивач подала заяву про поновлення строку звернення до суду.

Визначаючись щодо заяви ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач зазначила, що після того як було постановлено рішення Жмеринського міськрайонного суду у справі №130/2703/20 щодо підробки державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, що був виданий на прізвище ОСОБА_2 , ОСОБА_1 23.08.2022 вимушена була подати заяву про вчинене кримінальне правопорушення до Вінницької обласної прокуратури.

Небажаючи розглядати заяву, Вінницькою обласною прокуратурою не прийнято рішення про внесення відомостей ЄРДР. У зв`язку із чим, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 ініціювали звернення до Вінницького міського суду із скаргою на дії прокуратури.

Слідчий суддя Вінницького міського суду Клапоущак С.Ю. за період з 30.08.2022 по 08.09.2022 вивчивши матеріали поданої скарги , отримавши доступ в межах даної судової справи до певних закритих даних, що містилися в базах даних державних органів, встановив, що на підставі доручення Верховною радою України від 24.08.2022 Національній поліції України, станом до 08.09.2022, був допитаний колишній голова Леляцької сільської ради ОСОБА_4 , який надав пояснення про те, що він не підписував державний акт серії ІV-ВН за №057074 від 26.12.2003 на ім`я ОСОБА_2 та йому не відомо чому такий бланк з печаткою Леляцької сільської ради переданий на зберігання до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 вважає, що до 08.09.2022 їй не було відомо місця знаходження та місця зберігання другого екземпляру державного акту на право власності ОСОБА_2 , яке було встановлено лише на підставі дій слідчого судді в межах судової справи №127/19214/21, а саме: "слідчий судді надав певні роз`яснення щодо права ОСОБА_1 щодо звернення із певною заявою до даних Відповідачів, оскільки Відповідачі по справі в протизаконний спосіб в свій час прийняли на зберігання державний акт, що не відповідає Закону, та в результаті даного державного акту було видано Відповідачами ОСОБА_5 кадастрові номера на земельні ділянки, якими не міг володіти оскільки Леляцька сільська рада в спосіб що не передбачений нормами чинного законодавства здійснила видачу певного акту на прізвище ОСОБА_2 ".

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про зробив висновок про неповажність причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою цієї статті для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої, шостої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Кодекс адміністративного судочинства України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинно містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

До позовної заяви позивачем було долучено заяву про поновлення строку звернення до суду, підстави для поновлення строку які визнано судом не поважними. Позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху подано нову заяву про поновлення строку звернення до суду у якій наведено ідентичні підстави, що і у попередній заяві.

Із позовної заяви слідує, що предметом даного позову виступають дії та бездіяльність відповідачів щодо прийняття від Леляцької сільської ради та тривалого зберігання другого примірника державного акту на право власності на земельну ділянку від 26.12.2003 на ім`я ОСОБА_2 , не здійснення заходів реагування стосовно такого акту. У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначила, що до 08.09.2022 їй не було відомо про місце знаходження другого екземпляру державного акту від 26.12.2003 на ім`я ОСОБА_2 . Так, позивач посилається на встановлені слідчим суддею Вінницького міського суду Клапоущак С.Ю. у справі №127/19214/22 обставини та надання відповідних роз`яснень щодо права ОСОБА_1 звернутися до відповідачів із заявою про визнання дій чи бездіяльності протиправними.

В той час, суд не ставить під сумнів право позивача на звернення до суду із даним адміністративним позовом. Разом з тим, в межах даного позову судом вирішується питання строків звернення до суду на що було наголошено ОСОБА_1 в ухвалі про залишення позову без руху.

ОСОБА_1 не надає суду жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску звернення до суду, зокрема і, в підтвердження своїх твердження про відлік строку звернення до суду із даним позовом з 08.09.2022, тобто з моменту встановлення відповідних обставин слідчим суддею та надання їй відповідних роз`яснень. В ухвалі слідчого судді Вінницького міського суду від 08.09.2022 також відсутні твердження на які посилається позивач.

Крім того, судом також критично оцінені твердження позивача про те, що їй до 08.09.2022 було невідоме місце знаходження другого примірника державного акту, оскільки відповідно до вимог статті 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Також слід зазначити, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Так, відповідно до п. 2.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсі від 04.05.1999 №43 (який був чинним на мент видачі державного акту серії ІV-ВН за №057074 від 26.12.2003 на ім`я ОСОБА_2 ) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою складався у двох примірниках, підписувався органом який прийняв рішення про передачу земельної ділянки у власність, та відповідним державним органом земельних ресурсів.

Другий примірник державного акта або договору зберігається у вогнетривких шафах у приміщеннях відповідних рад чи державних адміністрацій або за їх дорученням - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України. (п. 4.2 Інструкції)

З аналізу зазначеного слідує, що факт існування та, відповідно, передачі на зберігання до вогнетривких шаф відповідного суб`єкта другого примірника державного акта на право власності на земельну ділянку є загальновідомим фактом про який позивач мав би дізнатися з моменту обізнаності про існування першого примірника такого документу. В той час, про існування першого примірника державного акту серії ІV-ВН за №057074 від 26.12.2003 на ім`я ОСОБА_2 позивачу було відомо ще у 2020 році про що свідчить рішення у справі №130/2703/20 Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за позовом ОСОБА_1 про визнання, зокрема, нечинним акту на земельну ділянку серії ІУ-НВ № 057074 від 26.12.2003 року.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Із зазначеного слідує, що позивачу про існування другого примірника державного акту від 26.12.2003 мало бути відомо ще у 2020 році, хоча до суду із даним позовом ОСОБА_1 звернулася лише 26.09.2022, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Крім того суд зазначає, що позивач, всупереч ч.6 ст.161 КАС України не надав суду жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду на які посилається у своїй заяві (наприклад, таких які підтверджують скрутне матеріальне становище позивача чи зайнятість адвоката до якого звернувся позивач).

Тому, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що підстави вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду є неповажними.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 123, 171, 241, 248, 256, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович