Справа № 160/26590/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Дурасової Ю.В.,
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 р. надано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий 30 денний строк на подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2022 року з моменту отримання ухвали цієї ухвали. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу в порядку ст. 382 КАС України відмовлено.
Перевіряючи на відповідність вимогам КАС України подану апеляційну скаргу, суд встановив, що позивачем в порушення вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору.
Разом з тим, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 14.02.2018 року у справі №2а/0470/2563/12 та від 22.01.2020 року у справі №440/207/19, вказав, що на нього не поширюється обов`язок сплати судового збору, оскільки приписами ст.4 Закону України "Про судовий збір" не передбачено ставку судового збору за звернення із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення, відповідно, з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийнятої за результатом її розгляду.
З цього приводу суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу від 12.10.2022 року, вказав, що положення підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.
При цьому, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 р. апеляційну скаргу залишено без руху для надання належним чином оформленого документу про сплату судового збору та надано десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків.
Копію ухвали направлено на електронну адресу позивача та його представника.
13.10.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій, як і в апеляційній скарзі, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 14.02.2018 року у справі №2а/0470/2563/12 та від 22.01.2020 року у справі №440/207/19, зазначає, що на нього не поширюється обов`язок сплати судового збору, оскільки приписами ст.4 Закону України "Про судовий збір" не передбачено ставку судового збору за звернення із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення, відповідно, з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийнятої за результатом її розгляду.
Крім того, позивач зауважує про важке майнове становище, докази чого наведено у клопотанні про звільнення від сплати судового збору (додаток 2 позову).
Розглянувши доводи, наведені позивачем у вище вказаній заяві, колегія суддів виходить з наступного.
Щодо посилань позивача на те, що на нього не поширюється обов`язок сплати судового збору суд апеляційної інстанції вказує таке.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".
Об`єктами справляння судового збору є процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону № 3674-VI. Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється (частина друга статті 3 цього Закону).
Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу адміністративного суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.
Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 та у постанові Верховного Суду від 17.02.2020 у справі № 320/5719/19.
Отже, на підставі підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на викладене, за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 року підлягає сплаті судовий збір.
Стосовно посилань позивача на важке майнове становище та докази, на які позивач посилається у клопотанні про звільнення від сплати судового збору (додаток 2 позову), колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до статті 8 Закону Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Ця норма кореспондується з нормою частини 1 статті 133 КАС України.
За змістом частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частини 2 статті 8 Закону №3674-VI Про судовий збір суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Так, у своїй заяві, яка надійшла на виконання ухвали суду від 12.10.2022 року про залишення апеляційної скарги без руху, позивач зазначив про важке майнове становище, про докази зазначив у клопотанні про звільнення від сплати судового збору (додаток 2 позову).
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що клопотання про звільнення від сплати судового збору як при поданні апеляційної скарги, так і заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, позивачем до суду апеляційної інстанції не подавалось.
Між тим, враховуючи те, що позивач звернув увагу на ту обставину, що у нього важке майнове становище, докази чого додані до клопотанні про звільнення від сплати судового збору, яке подавалось ним до суду першої інстанції (додаток 2 позову), апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що, дійсно до суду першої інстанції позивач подавав таке клопотання (т.1, а.с.19), на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні надано довідку з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми отриманих доходів та утриманих податків та Дані про страхування і доходи. (т., а.с.18 зв.бік)
Проте, із зазначених вище як довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми отриманих доходів та утриманих податків, так і Даних про страхування і доходи не можливо встановити розмір річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік (в даному випадку за 1-4 квартали 2021 року), відтак, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру такого річного доходу позивача.
Крім того, про те, що надані довідка з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми отриманих доходів та утриманих податків та Дані про страхування і доходи є недостатніми для визначення річного доходу позивача, дійшов і суд першої інстанції при вирішенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання позову.
За вказаних обставин, у суду апеляційної інстанції відсутня можливість встановити наявність/відсутність важкого майнового становища позивача, про яке він вказує у заяві про усунення недоліків, яку подав на виконання вимог ухвали суду від 12.10.2022 року про залишення апеляційної скарги без руху.
Оскільки положення підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI Про судовий збір справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали, і за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 року підлягає сплаті судовий збір, а також те, що довідка з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми отриманих доходів та утриманих податків та Дані про страхування і доходи, які були подані до суду першої інстанції разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору є недостатніми для визначення річного доходу позивача, що не підтверджує наявність важкого майнового становища позивача, про яке він вказує у заяві про усунення недоліків, тому недоліки апеляційної скарги позивачем не усунуто.
Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 4. ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 298, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку, встановленому ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя Ю. В. Дурасова
суддя Л.А. Божко
суддя О.М. Лукманова