Справа № 320/12973/20
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційнийспецавтоальянс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,
У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційнийспецавтоальянс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.08.2020 №210329.

Стягнут0 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційнийспецавтоальянс" () за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної служби України з безпеки на транспорті () судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

05.05.2022 на адресу суду від представника позивача - адвоката Ігнатьо Богдана Ярославовича надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №320/12973/20, яким вирішити питання щодо стягнення на користь позивача з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9600,00 грн.

Вирішуючи заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №320/12973/20 в частині відшкодування судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною шостою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у додатковій постанові від 12.09.2018 (справа №810/4749/15) зазначив, що з аналізу положень ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа №826/856/18) зазначив про те, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява №34884/97, п.30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст. 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії: договору про надання правової допомоги від 02.09.2020 №22/20; додаткової угоди №1 від 02.09.2020 до вказаного договору; рахунку №UA22/20-01 від 02.09.2020; платіжного доручення №636 від 04.09.2020; акту про надані послуги від 02.09.2020 №22/10.01; рахунку від 27.11.2020 №22/20-04; квитанції до прибуткового касового ордеру №83 від 01.12.2020; акту про надані послуги №22/20.04 від 10.12.2020; рахунку від 10.02.2022 №22/20-08; платіжного доручення від 11.02.2022 №92; акту про надані послуги №22/20.08 від 10.02.2022; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №21/705 від 07.10.2011, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1019821 від 04.12.2020.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02.09.2020 між ТОВ "Інноваційнийспецавтоальянс" (клієнтом) та адвокатом Ігнатьо Богданом Ярославовичем укладено договір про надання правової допомоги №22/20, відповідно до п.1.1 якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правову (правничу) допомогу клієнту при здійсненні останнім господарської діяльності та у будь-яких цивільних, господарських та адміністративних справах, справах про вчинення адміністративних правопорушень, інших справах, що виникають у відносинах клієнта з органами державної влади та місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання, установами, організаціями, господарськими формуваннями та фізичними особами, де стороною є або може бути клієнт, у тому числі у будь-яких справах, де існує інтерес клієнта або порушені його законні права, інтереси та свободи, у судах усіх інстанцій, з повноваженнями адвоката, що передбачені договором.

Згідно з п. 1.2 договору за надані адвокатом послуги згідно з договором клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар в розмірах та у порядку, передбачених договором.

Пунктом 4.1 договору визначено, що за надання правової допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар згідно з актом про надані послуги, який серед іншого буди мітити інформацію про час, витрачений адвокатом, на надання правової допомоги, вартість однієї години роботи адвоката, предмет послуг адвоката, якщо інше не буде узгоджено сторонами.

Судом також встановлено, що 02.09.2020 між ТОВ "Інноваційнийспецавтоальянс" (клієнтом) та адвокатом Ігнатьо Богданом Ярославовичем укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №22/20 від 02.09.2020, відповідно до п. 1 якої сторони досягли згоди, що адвокат за дорученням клієнта надасть правову (правничу) допомогу у справі про скасування постанови Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.08.2020 №210329, а клієнт сплатить адвокату гонорар.

Згідно з п. 2 додаткової угоди сторони узгодили, що за надання правової допомоги шляхом здійснення адвокатських запитів до Державної служби України з безпеки на транспорті та Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на предмет отримання інформації та документів, що стосуються справи клієнта, клієнт сплатить адвокату гонорар у розмірі 3000,00 грн.

Пунктом 3 додаткової угоди передбачено, що сторони узгодили, що за надання іншої правової допомоги клієнт сплатить адвокату гонорар, загальний розмір якого буде розрахований на підставі акту про надані послуги виходячи із вартості однієї години роботи адвоката 600,00 грн.

Також, пунктом 4 додаткової угоди передбачено, що сторони узгодили, що орієнтовний розмір попереднього гонорару за підготовку і надсилання до суду позовної заяви у справі клієнта складатиме 3000,00 грн., що розраховано за результатами попередньої оцінки часу, необхідного адвокату для підготовки і надсилання позовної заяви у справі клієнта у п`ять годин.

Згідно з актами про надані послуги від 02.09.2020 №22/20.01, від 10.12.2020 №22/20.04 та від 10.02.2022 №22/20.08 правову допомогу в цій справі позивачем та його представником оцінено в наступних розмірах:

- здійснення адвокатських запитів до Державної служби України з безпеки на транспорті та Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на предмет отримання інформації та документів - 3000,00 грн.;

- усні консультації, аналіз матеріалів справи - 1800,00 грн. (витрачено 3 години);

- підготовка проекту позовної заяви до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 18.08.2020 №210329 - 3000,00 грн. (витрачено 5 годин);

- підготовка та подача до суду клопотання про розподіл судових витрат (присудження витрат на правничу допомогу у справі №320/12973/20) - 1800,00 грн. (витрачено 3 години).

Доказом понесення витрат позивача на правничу допомогу є платіжне доручення від 04.09.2020 №636 на суму 3000,00 грн., квитанція до прибуткового касового ордеру №83 від 01.12.2020 на суму 4800,00 грн. та платіжне доручення від 11.02.2022 №92 на суму 1800,00 грн.

У постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі №810/3806/18 Суд зазначає, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Згідно з пунктом 2 частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

З аналізу наведених правових норм, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 11.05.2018 по справі №814/698/16 (провадження №К/9901/11835/18).

Проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт згідно з актами про надані послуги від 02.09.2020 №22/20.01, від 10.12.2020 №22/20.04 та від 10.02.2022 №22/20.08, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 9600,00 грн. не є пропорційним до предмету спору, виходячи з того, що такі види послуг адвоката, як: здійснення адвокатських запитів до Державної служби України з безпеки на транспорті та Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на предмет отримання інформації та документів; усні консультації, аналіз матеріалів справи; підготовка проекту позовної заяви до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 18.08.2020 №210329; підготовка та подача до суду клопотання про розподіл судових витрат (присудження витрат на правничу допомогу у справі №320/12973/20), - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким, у даному випадку, є складання та подання до суду документів по справі (позовної заяви та клопотання про розподіл судових витрат).

На думку суду, вказані дії є єдиним процесом опрацювання та підготовки позовної заяви та письмових доказів до позовної заяви, необхідних для обґрунтування правової позиції позивача у справі, а тому суд критично оцінює їх виокремлення адвокатом в якості окремих послуг.

Дослідивши надані позивачем документи, враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

При цьому судом враховано, що дана справа є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглянута судом без проведення судових засідань.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №320/12973/20 задовольнити частково, стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної служби України з безпеки на транспорті витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 242-244, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційнийспецавтоальянс" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційнийспецавтоальянс" () за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної служби України з безпеки на транспорті () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Балаклицький А. І.