Справа № 260/2170/22
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 рокум. Ужгород№ 260/2170/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судових засідань Гавій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Колочавської сільської ради Хустського району про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18 жовтня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення. Рішення в повному обсязі складено 19 жовтня 2022 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області (далі відповідач, Колочавська сільська рада), яким просить: 1. Визнати протиправною бездіяльність Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 27.01.2022 року № 3415/184/01.2022; 2. Зобов`язати Колочавську сільську раду Хустського району Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2022 року № 3415/184/01.2022, затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0144 загальною площею 0,1600 га, яка розташована в АДРЕСА_1 та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та передати ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0144.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами 1990 року побудови, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Як свідчить виписка з погосподарської книги № 431 від 01.07.2021 року, видана виконкомом Колочавської сільради, вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,16 га.

В серпні 2021 року ОСОБА_1 уклав із землевпорядною організацією ТОВ «Землемір» договір на виконання робіт щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,16 га, призначеної для будівництва і обслуговування будинку.

26.08.2021 року ОСОБА_1 надіслав суміжним землекористувачам та Відповідачу повідомлення про проведення 09.09.2021 року робіт щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 09.09.2021 року представником ТОВ «Землемір» були проведені роботи щодо винесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки ОСОБА_1 та погоджені ці межі шляхом підписання Відомості про встановлення межових знаків із суміжним землевласником ОСОБА_2 , мешканцем АДРЕСА_2 . Суміжний землекористувач ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_3 , безпідставно на ґрунті неприязних відносин відмовився підписати Відомість про встановлення межових знаків. Основною претензією ОСОБА_3 було те, що позивач має відступити частину належної йому земельної ділянки на користь його сина ОСОБА_4 , щоб останній міг узаконити самочинно збудований будинок. Представники Колочавської сільради відмовилися підписувати на місці Відомість про встановлення межових знаків без роз`яснення причин, хоча не мали жодних претензій щодо відновлення межі від Б до В, яка проходила по існуючій огорожі. Незважаючи на безпідставну відмову у погодженні меж земельної ділянки ОСОБА_1 представником Колочавської сільради та суміжником ОСОБА_3 , що не перешкоджало поданню технічної документації до Держгеокадастру з метою проведення державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, позивач спробував піти на зустріч своєму брату ОСОБА_3 та племіннику ОСОБА_4 шляхом зменшення площі своєї ділянки до 0,09 га.

З цією метою, 13.10.2021 року ОСОБА_1 повторно надіслав суміжникам та відповідачу повідомлення про проведення 22.10.2021 року робіт щодо закріплення межовими знаками в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,09 га, розташованої в АДРЕСА_2 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 22.10.2021 року представником ТОВ «Землемір» у присутності ОСОБА_3 та представника відповідача були проведені роботи із закріплення межовими знаками в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки ОСОБА_1 , в т.ч. було закріплено межові знаки по межі від Б до В від дороги загального користування, та повторно запропоновано ОСОБА_3 та представнику відповідача підписати Відомість про встановлення межових знаків. Однак ОСОБА_3 знову відмовився погоджувати межі земельної ділянки позивача, намагаючись змусити його поступитися ще більшою частиною власної земельної ділянки.

26.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до сільського голови із запитом №1069, в якому просив надати йому вичерпну інформацію про причини бездіяльності Колочавської сільради щодо погодження меж належної йому земельної ділянки та листом від 29.10.2021 року №705 Колочавська сільрада повідомила ОСОБА_1 про необхідність надання на розгляд депутатської комісії копії документації із землеустрою.

19.11.2021 року ОСОБА_2 звернувся до сільського голови із письмовою заявою, в якій просив погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої в АДРЕСА_1 в межах населеного пункту, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), шляхом підписання Відомості про встановлення межових знаків, до якої було долучено оригінал техдокументації.

Голова Колочавської сільради ОСОБА_5 відмовився підписати Відомість про встановлення межових знаків, а також надати будь-яку відповідь на заяву ОСОБА_1 від 19.11.2021 року та повернути оригінал техдокументації.

ТОВ «Землемір» відмовилося повторно виготовити техдокументацію, то 08.12.2021 року ОСОБА_1 змушений був звернутися до іншої землевпорядної організації - ФОП ОСОБА_6 , яка виготовила для нього технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,1600 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). При цьому межі земельної ділянки позивача були встановлені по існуючій огорожі. У фактичному користуванні ОСОБА_3 та його сина ОСОБА_4 залишилася земельна ділянка орієнтовною площею не менше 0,08 га, а як я вже зазначав вище, згідно облікових документів у користуванні ОСОБА_3 перебуває земельна ділянка для обслуговування будинку площею 0,02 га.

17.12.2021 року відділом № 7 Управління у м. Рівне та Рівненському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на підставі виготовленої ФОП ОСОБА_6 техдокументації із землеустрою в Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номер :03:002:0144 площею 0,16 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

27.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив затвердити техдокументацію та передати йому у власність земельну ділянку з кадастровим номер :03:002:0144. Заява була зареєстрована у ЦНАП Колочавської сільради за №3415/184/01.2022. На вимогу відповідача, до заяви було долучено оригінал технічної документації із землеустрою.

Листом від 14.02.2022 року №01-10/103 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що його заява №3415/184/01.2022 від 27.01.2022 року направлена на розгляд постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, про результати розгляду заяви обіцяли повідомити додатково.

Станом на 04.04.2022 року жодної відповіді по заяві №3415/184/01.2022 ОСОБА_1 не отримав, а тому в його інтересах адвокат звернувся до відповідача із адвокатським запитом №14/22, в якому, зокрема, просив надати інформацію про результати розгляду заяв ОСОБА_1 від 19.11.2021 року щодо погодження технічної документації із землеустрою та від 27.01.2022 року №3415/184/01.2022.

Листом від 08.04.2022 року № 01-10/200 відповідач повідомив, що запитувана інформація вже нам надавалася згідно листів від 23.12.2021 року № 857, від 14.02.2022 року №01-10/103.

Отже, на даний час відповідачем не розглянуто по суті заяву ОСОБА_1 №3415/184/01.2022 від 27.01.2022 року. За таких обставин, вважає протиправною і такою, що суперечить вимогам закону бездіяльність Колочавської сільради з приводу нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 27.01.2022 року №3415/184/01.2022 щодо затвердження технічної документації із землеустрою і передачі йому у власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0144.

Ухвалою судді від 04.07.2022 року відкрито провадження у адміністративній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та просить в їх задоволенні відмовити, мотивуючи свою позицію наступним. 27.01.2022 року позивач звернувся із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 10.02.2022 року вказана заява була винесена на розгляд VІІІ позачергової сесії VІІІ скликання Колочавської сільської ради, за результатами розгляду якої було вирішено перенести розгляд заяви на наступну сесію та направити на розгляд постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, житлово-комунального господарства, архітектури, транспорту та благоустрою та перенести на розгляд чергової сесії, про що позивача було повідомлено листом від 14.02.2022 року № 01-10/103.

Додатково зазначає, що до Колочавської сільської ради неодноразово надходили численні заяви щодо порушення меж земельних ділянко суміжними землекористувачами за адресою АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , результатом чого стало прийняття рішення про направлення заяви ОСОБА_1 від 27.01.2022 року на додатковий розгляд депутатської комісії. Окрім цього, позивач розробляв технічну документацію без надання дозволу сільської ради на розроблення такої.

В судове засідання сторони не з`явилися, натомість, представниками позивача та відповідача подані клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

27.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Колочавської сільської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1600 га (за кадастровим номером :03:002:0144), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . До вказаної заяви позивачем додано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки; копію витягу з ДЗК про земельну ділянку (а.с.39).

14.02.2022 року Колочавська сільська рада листом № 01-10/103 повідомила ОСОБА_1 , що заява за реєстраційним № 3415/184/01.2022 від 27.01.2022 року направлена на розгляд постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, житлово-комунального господарства, архітектури, транспорту та благоустрою (а.с.40).

Не погодившись із бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини в Україні відповідно до статті 3 Земельного кодексу України регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актам.

Відповідно до пункту «б» статті 12 Земельного кодексу України (ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Частиною 9 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до частини 10 статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

При цьому, суд зазначає, що вимоги статті 118 ЗК України не передбачають безоплатну передачу у власність земельної ділянки згідно технічної документації із землеустрою або розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) чи відновлення меж земельної ділянки з метою подальшої передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером.

Разом з тим, приписами частини 1 статті 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини 2 статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (частини 3, 4 статті 79-1 ЗК України).

Згідно з частиною 5 статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

При цьому, відповідно до частини 6 статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до частини 12 статті 79-1 ЗК України межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Судом встановлено, що 27.01.2022 року ОСОБА_7 звернувся до Колочавської сільської ради із клопотанням про затвердження технічної документації із землеустрою (реєстраційний № 3415/184/01.2022), в якому просить затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0144 загальною площею 0,1600 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . До заяви надано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та копію витягу з ДЗК про земельну ділянку від 21.12.2021 року.

14.02.2022 року Колочавська сільська рада листом № 01-10/103 повідомила ОСОБА_1 , що заява за реєстраційним № 3415/184/01.2022 від 27.01.2022 року направлена на розгляд постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, житлово-комунального господарства, архітектури, транспорту та благоустрою.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належним чином оформленого рішення Колочавської сільської ради щодо відмови у затверджені технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки за зверненням позивача від 27.01.2022 року та відповідачем таких доказів суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з частинами 1, 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Тобто, розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматися у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади.

Відповідач за результатами розгляду заяви позивача зобов`язаний був прийняти рішення.

В даному випадку, відповідач не прийняв жодного передбаченого законом рішення за наслідками розгляду позивача, а лише надіслав лист від 14.02.2022 року в якому повідомили про те, що заява за реєстраційним № 3415/184/01.2022 від 27.01.2022 року направлена на розгляд постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, житлово-комунального господарства, архітектури, транспорту та благоустрою.

Позиція відповідача, яка полягає у повідомленні листом по суті поданого позивачем клопотання, є неправомірною та суперечить дискреційним повноваженням ради, які в силу вимог закону щодо допустимої поведінки зобов`язують орган місцевого самоврядування прийняти одне із законних рішень (надати дозвіл чи відмовити) за наслідком розгляду відповідного клопотання.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, судом встановлено, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб визначений законом, зокрема Земельним кодексом України, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності.

Таким чином, встановленими обставинами справи та матеріалами справи доведена протиправна бездіяльність Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.01.2022 року № 3415/184/01.2022.

Суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності підстав відмови у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки це не входить до предмету судової перевірки.

Щодо позовних вимог зобов`язати Колочавську сільську раду Хустського району Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2022 року №3414/184/01.2022, затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0144 загальною площею 0,1600 га, яка розташована в АДРЕСА_1 та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та передати ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0144, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу положень статті 2 КАС України в кореспонденції з приписами статті 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади та статті 8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, а правовим мотивуванням спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права. При цьому, суд зауважує, що приписи перелічених норм права встановлюють, що суд не має прав перебирати на себе функції органів державної влади, на які законами України покладені певні обов`язки, надані повноваження та віднесені до виключної компетенції такого суб`єкта.

Отже, суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції.

Тому, заява позивача підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону, а суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не надання оцінки та не встановлення певних обставин органом місцевого самоврядування з цього питання.

З метою захисту порушеного права позивача, належним способом захисту порушених прав, є зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2022 року № 3415/184/01.2022 та вирішити її в порядку та у спосіб, передбачений нормами Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Разом з тим, прийняття Закону України від 24.03.2022 № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", яким внесені зміни до ЗК України, відповідно до яких безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється, не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки статтею 378 КАС України врегульовано питання щодо відстрочення і розстрочення виконання судового рішення, якщо є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією від 20.06.2022 року № Р24АС7748, (а.с.45).

Вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Колочавської сільської ради Хустського району (Закарпатська область, Хустський район, с. Колочава, вул. Шевченка, 78 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 27 січня 2022 року № 3415/184/01.2022.

3. Зобов`язати Колочавську сільську раду Хустського району Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 січня 2022 року № 3415/184/01.2022 та вирішити її в порядку та у спосіб, передбачений нормами Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з урахуванням висновків суду.

4. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 з Колочавської сільської ради Хустського району судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

6. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.І. Рейті