Справа № 440/3290/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/3290/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкову вимогу від 14 грудня 2021 №0-1601, видану Головним управлінням ДПС у Полтавській області та рішення про опис майна у податкову заставу №671/13-02 від 14 грудня 2021, складене уповноваженою особою - заступником начальника управління - начальником відділу організації стягнення боргу та роботи з безхазяйним майном управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Полтавській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана податкова вимога була винесена відповідачем у зв`язку із несплатою податку на наступне нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки: нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 428,5 кв.м.. У зв`язку з несплатою вказаної вимоги, Головним управлінням ДПС у Полтавській області стосовно позивача було прийняте оскаржуване рішення про опис майна в податкову заставу №671/13-02 від 14.12.2021. Проте, 22.11.2016 вищезазначене нежитлове приміщення було відчужене позивачем на користь інших осіб на підставі договорів купівлі-продажу. Отже позивач зазначає, що не є власником об`єкту опадкування нерухомого майна, а тому не є платником цього податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому з грудня 2016 року у Головного управління ДПС у Полтавській області не було жодних правових підстав для нарахування позивачу цього податку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/3290/22.

До Полтавського окружного адміністративного суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів позивача. Зазначено, що відповідно до інформації ІТС контролюючих органів сформована податкова вимога від 14.12.2021 №0-1601 на суму 6766,87 грн, у зв`язку з несплатою боргу 14.12.2021 прийнято рішення про опис майна в податкову заставу №671/13-02. Зазначає, що сума боргу позивача, що увійшла в податкову вимогу від 14ю12.2021 №0-1601 складається із заборгованості за податковими повідомленнями-рішеннями з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, віднесених ГУ ДПС у Тернопільській області: №0-1905 від 30.04.2020 на суму 3576,26 грн за 2019 рік та №06-1905 від 17.04.2019 на суму 3190,61 грн на 2018 рік.

Суд розглядає цю справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У власності ОСОБА_1 перебувало нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 428,5 кв.м.

Згідно з договором купівлі-продажу серії НВІ №444091 від 22 листопада 2016 року ОСОБА_1 (продавець), передав у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУД ЕЛІТ» (покупець) 57/100 частин нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 246,3 кв.м.

Згідно з договором купівлі-продажу серії НВІ №444088 від 22 листопада 2016 року ОСОБА_1 (продавець), передав у власність ОСОБА_2 (покупець) 19/100 частин нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,6 кв.м.

Згідно з договором купівлі-продажу серії НВІ №444085 від 22 листопада 2016 року ОСОБА_1 (продавець), передав у власність ОСОБА_3 (покупець) 6/25 частин нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 105,6 кв.м.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 428,5 кв.м відчужено 22.11.2016 року.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області на підставі даних ІТС контролюючих органів сформована податкова вимога від 14.12.2021 №0-1601 на суму 6766,87 грн.

Сума боргу, що увійшла в оскаржувану податкову вимогу складається із заборгованості за податковими повідомленнями-рішеннями з податку на нерухоме майно, відмінне віз земельної ділянки, винесених ГУ ДПС у Тернопільській області:

- №0-1905 від 30.04.2020 на суму 3576,26 грн за 2019 рік;

- №06-1905 від 17.04.2019 на суму 3190,61 грн за 2018 рік.

У зв`язку з наявністю податкового боргу Головним управлінням ДПС у Полтавській області 14.12.2021 прийнято рішення про опис майна в податкову заставу №671/13-02.

Вважаючи свої права порушеними цією податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 10.3 статті 10 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) питання щодо встановлення податку на майно, в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, вирішують місцеві ради в межах повноважень.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, установлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України).

Згідно із приписами статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Водночас, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Згідно з підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до підпункту 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Згідно з підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку; г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості; ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7.3 Податкового кодексу України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

У підпункті 266.8.1 пункту 266.8 статті 266 Податкового кодексу України зазначено, що у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Відповідно до підпункту "а" підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 428,5 кв.м відчужено 22.11.2016 року.

Окрім цього, ОСОБА_1 непогодившись з податковим повідомленням-рішенням від 30.04.2020 на суму 3576,26 грн звернувся зі скаргою до ДПС України в якій просив скасувати його.

За наслідками розгляду скарги ДПС України прийнято рішення №25867/699-00-06-02-04-06 про скасування податкового повідомлення рішення від 30.04.2020 №0-1905.

В обґрунтування прийнятого рішення ДПС України вказало, що ГУ ДПС у Тернопільській області при винесенні ППР від 30.04.2020 №0-1905 не враховано дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого Скаржником нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 428,5 кв.м відчужено 22.11.2016. Тому скаржник не є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за вищезазначений об`єкт у 2019 році.

Відповідно до частини другої статті 182 Цивільного кодексу України державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ведення Державного реєстру прав здійснюється з використанням програмного забезпечення, що забезпечують його сумісність і взаємодію з іншими інформаційними системами та мережами, що становлять інформаційний ресурс держави.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, впиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.

У статті 32 цього Закону зазначено, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

Для фізичних та юридичних осіб інформація за об`єктом нерухомого майна та суб`єктом речового права надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України, за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи, або в паперовій формі.

Інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній чи паперовій формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства.

Для посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів Національної поліції, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, Бюро економічної безпеки України, Національного банку України, Національного антикорупційного бюро України, Національного агентства з питань запобігання корупції, приватних виконавців, адвокатів, нотаріусів інформація з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб`єктом права чи за об`єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису. Порядок доступу до Державного реєстру прав визначається Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, відомості з Реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в ІС "Податковий Блок" не є належним, допустимим, достовірним доказом на підтвердження того, що позивачу належать на праві власності відповідний об`єкт нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 ..

Крім того, згідно з вимогами Податкового кодексу України податок на нерухоме майно не нараховується відповідачем, виходячи із інформації, яка міститься в такому ресурсі, як Реєстр платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в ІС "Податковий Блок".

Отже, ГУ ДПС у Тернопільській області протиправно винесені податкові повідомлення - рішення №0-1905 від 30.04.2020 на суму 3576,26 грн за 2019 рік; №06-1905 від 17.04.2019 на суму 3190,61 грн за 2018 рік.

Суд враховує, що право вибору способу захисту порушеного або оспорюваного права належить позивачу, тоді як перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду є обов`язком суду, який має приймати рішення в межах позовних вимог та з урахуванням фактичних обставин конкретної справи, беручи до уваги можливість у той чи інший спосіб захистити порушене право (за наявності підстав для цього).

Правила адміністративного судочинства допускають випадки, коли суд може вийти за межі вимог адміністративного позову, зокрема, у випадку, якщо спосіб захисту, який пропонує позивач, є недостатнім або неправильно ним обраним для повного та ефективного захисту його прав, свобод та інтересів.

Так, відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістове наповнення, що пов`язано з публічно-правовим характером спірних відносин та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може і зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів, порушення яких встановлено судом.

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення №0-1905 від 30.04.2020 скасовано ДПС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Тернопільської області №06-1905 від 17.04.2019 на суму 3190,61 грн за 2018 рік, оскільки ГУ ДПС у Тернопільській області при винесенні ППР від №06-1905 від 17.04.2019 не враховано дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого ОСОБА_1 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 428,5 кв.м відчужено 22.11.2016. Тому скаржник не є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за вищезазначений об`єкт у 2018 році.

Таким чином, податкова вимога Головного управління ДПС у Полтавській області від 14 грудня 2021 року №001601 на суму 6766,87 грн, яка складається із заборгованості за вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної діленки, винесених ГУ ДПС у Тернопільській області є протиправною.

Надаючи оцінку вимозі про визнання протиправним та скасування рішення 14.12.2021 №671/13-02 про опис майна у податкову заставу, суд зазначає таке.

Відповідно до статей 88 та 89 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Право податкової застави виникає у разі, зокрема: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пункт 89.1 статті 89 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України).

Отже, умовою для винесення керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою) рішення про опис майна платника податків у податкову заставу та призначення такому платнику податків податкового керуючого є наявність у такого платника податків податкового боргу.

Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Оскільки, податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №0-1905 від 30.04.2020 та №06-1905 від 17.04.2019 є незаконними, у позивача відсутній податковий борг, то і похідна позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 14 грудня 2021 №671/13-02 про опис майна у податкову заставу підлягає задоволенню.

Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з одночасним виходом за межі позовних вимог.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 243-246, 250, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 17 квітня 2019 №0-1905.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області від 14 грудня 2021 №0-1601.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 14 грудня 2021 року № 671/13-02 про опис майна у податкову заставу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко