Справа № 640/8978/22
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8978/22 Головуючий у І інстанції - Клочкова Н.В.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання скасувати постанови державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження № 64762232;

- визнати протиправними постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2021 року, про стягнення виконавчого збору від 10.03.2021 року та про накладення штрафів від 25.09.2021, 27.09.2021, 09.11.2021, 04.10.2021, 11.10.2021, 11.10.2021.18.10.2021, 09.11.2021, 25.10.2021, 25.10.2021, 01.11.2021, 01.11.2021, 08.11.2021, 08.11.2021,15.11.2021, 15.11.2021, 22.11.2021, 24.11.2021, 29.11.2021, 29.11.2021, 07.12.2021, 07.12.2021, 13.12.2021, 13.12.2021, 20.12.2021, 20.12.2021, 27.12.2021, 27.12.2021, 04.01.2022, 04.01.2022, 10.01.2022, 10.01.2022, 17.01.2022, 17.01.2022, 24.01.2022, 24.01.2022, 31.01.2022, 31.01.2022,07.02.2022, та 07.02.2022 років;

- зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2021 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 10.03.2021 року та постанови про накладення штрафів від 25.09.2021, 27.09.2021, 09.11.2021, 04.10.2021, 11.10.2021, 11.10.2021.18.10.2021, 09.11.2021, 25.10.2021, 25.10.2021, 01.11.2021, 01.11.2021, 08.11.2021, 08.11.2021,15.11.2021, 15.11.2021, 22.11.2021, 24.11.2021, 29.11.2021, 29.11.2021, 07.12.2021, 07.12.2021, 13.12.2021, 13.12.2021, 20.12.2021, 20.12.2021, 27.12.2021, 27.12.2021, 04.01.2022, 04.01.2022, 10.01.2022, 10.01.2022, 17.01.2022, 17.01.2022, 24.01.2022, 24.01.2022, 31.01.2022, 31.01.2022, 07.02.2022, та 07.02.2022 років.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом та на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд невірно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Апелянт наголошує, що лише 03.06.2022 ним було отримано лист від Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві, який містив постанову в.о. начальника Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко І.В. від 08.02.2022 про результати перевірки законності виконавчого провадження, тобто саме з цієї дати йому вперше стало відомо про те, що виконавче провадження № 64762232 відновлене, і про прийняті в його межах оскаржувані постанови. Крім того, позивач у поданій заяві зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, по всій території України з 05 год. 30 хв. введено воєнний стан. На підставі викладених обставин, у зв`язку з введенням воєнного стану, позивач зазначає, що починаючи з 26.02.2022 він бере участь в забезпеченні територіальної оборони Глевахівської селищної територіальної громади в умовах воєнного стану, про що свідчить довідка від 20.06.2022. Також, згідно укладеного контракту добровольця від 28.03.2022 він проходить службу у воєнізованому підрозділі - добровольчому формуванні № 1 Глевахівської територіальної громади Фастівського району у Київській області під оперативним підпорядкуванням командира в/ч № НОМЕР_1 114-ої ОБТО у складі оперативного командування «Північ» Сил територіальної оборони Збройних Сил України, про що свідчить довідка від 13.07.2022. Наголошує, що твердження суду першої інстанції про перебування в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва справи №640/221119/21, предметом якої є ряд постанов держвиконавця в тому числі і від 10.03.2021, а також подання ним заяви про зміну предмету позову 26.01.2022 до виконавчої служби, не може слугувати про його обізнаність про наявність оскаржуваних постанов держвиконавця. Звертає увагу, що позовна заява у справі №640/221119/21 та заява про зміну предмету позову були подані його представником Каменською Н.П., яка з 2021 перебуває за кордоном.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності в адміністративно-процесуальних відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною 1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (п.1 ч.2 ст.287 КАС України).

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося (на її погляд) порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). До того ж «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Позивач в обґрунтування поважності підстав пропуску строку зазначає, що про порушення своїх прав він дізнався лише 03.06.2022 після отримання засобами поштового зв`язку постанови начальника Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко І.В. від 08.02.2022 про результати перевірки законності виконавчого провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що у заяві про поновлення строку на подання позовної заяви позивач зазначає, що з 22 липня 2021 року через свого адвоката з автоматизованої системи виконавчого провадження йому стало відомо про існування виконавчого провадження № 64762232 та прийнятих в його межах постанов.

Так, відповідно до ч. 1 Розділу VII «Доступ до Системи та отримання інформації із Системи» Наказу Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за № 1126/29256 вбачається, що Міністерство юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово, а саме: прізвище, ім`я, по батькові (за його наявності), число, місяць, рік народження боржника - фізичної особи та прізвище, ім`я, по батькові (за його наявності) стягувача - фізичної особи; найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника та стягувача; номер, дата відкриття та стан виконавчого провадження; найменування та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) приватного виконавця, у якого перебуває (перебувало) на виконанні виконавче провадження; номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти органу державної виконавчої служби (приватного виконавця); реквізити рахунку органу державної виконавчої служби (приватного виконавця) для сплати заборгованості за виконавчим провадженням.

Пошук інформації через веб-сайт здійснюється за такими параметрами: прізвище, ім`я, по батькові (за його наявності), число, місяць, рік народження боржника - фізичної особи та прізвище, ім`я, по батькові (за його наявності) стягувача - фізичної особи; найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника та стягувача; номер виконавчого провадження.

Інформація Системи в обсязі, передбаченому цим пунктом, може надаватись з використанням сервісної послуги у формі прикладного програмного інтерфейсу Системи. Умови, порядок справляння та розмір плати за надання сервісної послуги визначаються у договорі, укладеному з адміністратором Системи.

Відповідно до частини 2 вказаного вище Розділу визначено, що Доступ до інформації Системи сторонам виконавчого провадження забезпечується з використанням

1) засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри через:

- веб-портал Міністерства юстиції України;

- Єдиний державний веб-портал електронних послуг в порядку, визначеному договором, укладеним між держателем Системи та держателем Єдиного державного вебпорталу електронних послуг;

2) ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження, який зазначається в довідці про реєстрацію виконавчого документа та постанові про відкриття виконавчого провадження, через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України.

Фізична особа - сторона виконавчого провадження, яке перебуває (перебувало) на виконанні в органах державної виконавчої служби, може отримати інформацію з Системи через телефонну «гарячу лінію» відповідного структурного підрозділу територіального органу Міністерства юстиції України, що забезпечує здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень:

- щодо виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення аліментів або рішення, сума стягнення за яким не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, установленої на 1 січня календарного року, за умови її ідентифікації за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності) та реєстраційним номером облікової картки платника податків;

- щодо виконавчого провадження з виконання рішення, сума стягнення за яким перевищує десять розмірів мінімальної заробітної плати, установленої на 1 січня календарного року, а також з виконання рішення за іншою категорією стягнення (характером зобов`язання) - за умови її ідентифікації за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), реєстраційним номером облікової картки платника податків, ідентифікатором доступу до інформації про виконавче провадження.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач починаючи щонайменше з 22 липня 2021 року мав доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження для доступу до інформації про виконавче провадження, тобто мав повний доступ до всієї інформації у межах виконавчого провадження № 64762232 та прийнятих в межах даного виконавчого провадження постанов.

Також, судом встановлено, а саме з постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 64762232 від 08.02.2022, що: «… боржник ОСОБА_1 обізнаний про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження, оскільки наразі у Окружному адміністративному суді м. Києва з серпня 2021 року розглядається справа № 640/22119/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця».

Таким чином, позивач з серпня 2021 року був обізнаний про існування виконавчого провадження № 64762232 та постанови прийняті в межах цього виконавчого провадження, оскільки останній звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо оскарження постанов прийнятих в межах виконавчого провадження № 64762232.

Подаючи адміністративний позов у справі № 640/22119/21 ОСОБА_1 оскаржив постанови головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.І., постановлені у межах виконавчого провадження № 64762232, а саме: від 10.03.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64762232; від 10.03.2021 ВП № 64762232 про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 000, 00 грн; від 26.03.2021 ВП № 64762232 про накладення штрафу у розмірі 1 700, 00 грн, за невиконання боржником рішення суду без поважних причин; від 13.04.2021 ВП № 64762232 про накладення штрафу у розмірі 3 400,00 грн, за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин; від 14.04.2021 ВП № 64762232 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

При цьому, в межах даної адміністративної справи, в якій брали участь представники позивача, відповідачем 05.10.2021 були подані матеріали оскаржуваного виконавчого провадження (вхідний номер 03-14/155530/21), про існування яких ніби-то не знав позивач, в тому числі, разом з вказаним вище матеріалами була подана постанова, якою було поновлено виконавче провадження від 27.08.2021 (про що позивач вказував, що ніби-то дізнався вперше лише 03.06.2022).

Зазначена інформація встановлена судом через програму «Діловодство спеціалізованого суду» в адміністративній справі № 640/22119/21.

У вказаній адміністративній справі № 640/22119/21 було проведено низку судових засідань, на яких, зокрема, 04.10.2021 та 18.10.2021 був присутній представник позивача.

Крім цього, 26.01.2022 позивачем було подано заяву до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну предмету позову, в якій позивач перераховує незаконні, на його думку, постанови виконавчого провадження, про які він був обізнаний в т.ч. з Автоматизованої системи виконавчого провадження: від 27.08.2021 про скасування процесуального документа, 15.09.2021 про зміну (доповнення) реєстраційних даних, 22.09.2021 про визначення місця побачення стягувана з дитиною, 25.09.2021 про накладення штрафу, 27.09.2021 про накладення штрафу, 27.09.2021 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, 04.10.2021 про накладення штрафу, 11.10.2021 про накладення штрафу, 25.10.2021 про накладення штрафу, 01.11.2021про накладення штрафу, 08.11.2021 про накладення штрафу, 09.11.2021 про накладення штрафу, 15.11.2021 про накладення штрафу, 22.11.2021 про накладення штрафу, 24.11.2021 про накладення штрафу, 29.11.2021 про накладення штрафу, 07.12.2021 про накладення штрафу, 13.12.2021 про накладення штрафу, 20.12.2021 про накладення штрафу.

Отже, станом на 26.01.2022 позивач був достеменно обізнаний про поновлення оскаржуваного виконавчого провадження, як і про винесені в його межах постанови, подавав відповідно щодо них заяви про незаконність.

При цьому, станом на 26.01.2022 не було введено воєнний стан, а також не відомо про інші обставини, які об`єктивно перешкоджали позивачу оскаржити спірні постанови до суду та звернутися вчасно за відновленням прав, які позивач вважав порушеними, до 06.02.2022 включно.

Таким чином, з 05.10.2021 позивач міг дізнатись про свої порушені права, а з 26.01.2022 був достеменно обізнаний про оскаржувані дії, рішення, постанови в межах спірного виконавчого провадження, яким вважає, що порушуються його права та інтереси, проте протягом 10 днів до суду не звернувся без поважних причин.

Колегія суддів, не приймає доводи апелянта, що низка документів підписувалась не ним особисто, а його представником ОСОБА_2 , а тому йому і не було відомо про існування оскаржуваних постанов, оскільки згідно ч. 1 ст. 55 КАС України сторона може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника, тобто ОСОБА_2 діяла в межах своїх повноважень та в інтересах позивача, доказів неналежного виконання її обов`язків матеріали справі не містять.

Щодо посилань у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду на введення воєнного стану, колегія суддів зазначає наступне.

Введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому, однак, в даному випадку, між пропуском строку звернення до суду і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок. При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк (до введення воєнного стану чи під час воєнного стану, а якщо до введення воєнного стану, то як задовго до цієї події), яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з позовною заявою.

Разом з тим, враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку, що позивач був обізнаний з 26.01.2022 про порушення своїх прав, то останнім днем подання позовної заяви було 07.02.2022, тобто до введення воєнного стану в Україні.

Таким чином, виходячи з викладених вище обставин у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку відсутні підстави для висновку про поважність вказаних позивач підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки, вказані позивачем аргументи про наявність підстав для поновлення строку на подання позовної заяви суперечать обставинам справи.

Щодо позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльністю виконавчого органу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з аналізу поданої до суду уточненої позовної заяви встановлено, що позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо: неприведення за результатами перевірок виконавчого провадження № 64762232 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження», неусунення державним виконавцем порушень виявлених за наслідками перевірок виконавчого провадження № 64762232, невчинення дій та неприйняття рішень відносно скасування згідно звернення ОСОБА_1 оскаржуваних постанов, у зв`язку з виявленими порушеннями у виконавчому провадженні № 64762232, залишення без реагування у встановленому законом порядку звернення ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № 64762232.

В обґрунтування строку звернення з вказаною вимогою до суду, позивач посилається на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.01.2022 у справі № 908/5303/15, в якій зазначається: «Бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення із особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу.».

Водночас, дана позиція Верховного Суду не підлягає застосуванню, оскільки предмет спору не є ідентичним з даним.

В даній справі позивач фактично оскаржує протиправні дії та рішення, адже він висловлює незгоду з тими діями та рішеннями, які вчинив в межах виконавчого провадження відповідач та вважає, що він мав вчинити інші дії та прийняти інші рішення, тобто фактично мова йде про оскарження дій та зобов`язання вчинити певні дії, а не про бездіяльність. При цьому, дана позовна вимога належним чином не приведена у відповідність до вимог КАС України, оскільки позивач вказує на бездіяльність щодо розгляду його звернення, проте не вказує у позовних вимогах жодних реквізитів такого звернення, дати його направлення відповідачу, що позбавляє суд можливості встановити дотримання строку звернення до суду в цій частині позову.

Таким чином, фактично суть вказаної позовної заяви зводиться до встановлення правомірності чи протиправності винесених в межах виконавчого провадження № 64762232 постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, штрафів.

Колегія суддів враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про те, що цей позов поданий з пропущенням установленого строку звернення до адміністративного суду, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а викладені у скарзі міркування та твердження позивача не спростовують правильності висновків суду.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова