Справа № 640/29237/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року м. Київ № 640/29237/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Васильєвій Ю.В.,

за участю:

представника позивача: Кислощаєвої М.В.

представника відповідача: Демченка С.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чіпіта Україна Збут»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

На підставі частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 жовтня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Чіпіта Україна Збут» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Чіпіта Україна Збут») з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову та розміру позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення Головного Управління Державної Податкової Служби у м. Києві № від 8 жовтня 2021 року про збільшення Позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 9 535 942 гривень 90 копійок, у тому числі: за податковим зобов`язанням 8 669 039 гривень, за штрафними (фінансовими) санкціями - 866 903 гривень 90 копійок;

- визнати протиправним нарахування відповідачем пені в сумі 5 025 626 грн. 46 копійок за несвоєчасну сплату сум грошових зобов`язань та штрафних санкцій відповідно до Повідомлення-рішення Головного Управління Державної Податкової Служби у м. Києві № від 8 жовтня 2021 року;

- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення Головного Управління Державної Податкової Служби у м. Києві № від 14 липня 2021 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств позивача у загальній сумі 21 926 922 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства, оскільки, на думку позивача, донарахування вищезазначених податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств та зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, включаючи штрафні (фінансові) санкції є необґрунтованим та неправомірним. Крім того, позивач вказує, що відповідачем були допущені також порушення вимог законодавства України та Настанов ОЕСР, які свідчать про помилковість та неправомірність повідомлення-рішення № та повідомлення-рішення № від 14 липня 2021 року, а також підстави, на яких вони ґрунтуються (акт перевірки, відповідь, рішення в адміністративні скарзі).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/29237/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Вказаною ухвалою суду відповідачам надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їм даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

03.12.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що, на думку відповідача, оскаржувані рішення винесено на підставі вимог чинного законодавства. Так, відповідач вказує, що ТОВ «Чіпіта Україна Збут» порушено вимоги п.п. 39.3.2.6 та п.п. 39.3.2.7 п.п. 39.3.2 п. 39.3 ст.39 ПКУ, а саме не підтверджено сегментовані показники Виробничих компаній Групи (Чіпіта Санкт-Петербург, Chipita Poland та Chipita Bulgaria), даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності, в наслідок чого контролюючим органом було обрано тестованою стороною ТОВ «Чіпіта Україна Збут». Це в свою чергу дає можливість використання достовірних джерел інформації для розрахунку показника чистої рентабельності. Крім того, на думку відповідача, управлінські послуги отримані ТОВ «Чіпіта Україна Збут» підтверджені лише інвойсами та актами-виконаних робіт, які складалися один раз на рік. Під час проведення перевірки ТОВ «Чіпіта Україна Збут» не доведено фактичне отримання управлінських послуг від Chipita S.A., що свідчить про відсутність економічної вигоди для української компанії та призводить до збільшення її збитковості. Водночас, як вказує відповідач, Товариством не надано додаткових пояснень та документів щодо фактичного отримання таких послуг.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року заяву представника Головного управління ДПС у м. Києві щодо розгляду адміністративної справи №640/29237/21 за правилами загального позовного провадження задоволено. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

08.07.2022 позивачем до суду надано висновок експерта №11/01-2022 за результатами проведення експертного економічного дослідження.

22.08.2022 відповідачем подано до суду заперечення проти висновку експерта №11/01-2022.

22.08.2022 відповідачем подано до суду додаткові пояснення, відповідно до яких останній вказує про необґрунтоване задекларування позивачем сум, які відображенні в Додатках РІ до Декларації з податку на прибуток за 2015-2017 роки.

У судовому засіданні 04.10.2022 представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Головним Управлінням Державної Податкової Служби у м. Києві на підставі наказу Державної податкової служби України № 8436 від 19 червня 2019 р. було проведено документальну позапланову перевірку з питань дотримання принципу «витягнутої руки» у 2015-2017 роках ТОВ «Чіпіта Україна Збут», за результатами якої складено Акт перевірки від 26 квітня 2021 р. № 34667/Ж5/26- 15-07-10-02 та встановлено порушення:

1) п.п. 39.1.3. п.39.1 ст.39, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 , п. 149.1. ст. 149. Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV (із змінами і доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 8 808 786 грн. в тому числі: за 2015 рік 2 943 200 грн; за 2016 рік 2 982 275 грн; за 2017 рік 2 792 833 гривень.

2) п.п. 39.1.3. п.39.1 ст.39, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 , п. 149.1. ст. 149. Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV (із змінами і доповненнями), в результаті чого в періоді, що перевірявся, встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств у загальній сумі 21 926 922 грн., у т.ч. за 2017 рік на суму 21 926 922 гривень.

Позивач, не погодившись з висновками перевірки, подав заперечення на Акт перевірки.

За результатами перевірки та розгляду заперечень відповідачем складено податкові повідомлення-рішення:

1) податкове повідомлення-рішення № від 14 липня 2021 року (порушення позивачем п.п. 39.1.3 п. 39.1 ст. 39, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 149.1 ст. 149 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2015 рік, 2016 рік та 2017 рік; донарахувано позивачу податок на прибуток за зазначені періоди загалом в сумі 8 718 308 грн. та застосував 871 830, 8 грн. штрафних санкцій);

2) податкове повідомлення-рішення № від 14 липня 2021 року (порушення позивачем п.п. 39.1.3 п. 39.1 ст. 39, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 149.1 ст. 149 ПКУ, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств за 2017 рік; зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств Позивача у загальній сумі 21 926 922 грн.

Не погоджуючись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заперечення та пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

У відповідності до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність-діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування з податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розд. ІІІ «Податок на прибуток підприємств» ПКУ.

Згідно з пп. 138.1 та 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування, зокрема збільшується на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності та зменшується на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до п. 138.3 ст. 138 ПКУ.

За змістом пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, у тому числі, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Між тим, як передбачено у пункті 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При цьому, пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз положень податкового законодавства, дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: - фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; - документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; - придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; - наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; - наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); - наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України та підписана уповноваженою особою.

Як встановлено статтею 1 Закону України від 16.07.1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затверджене наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за № 860/4153, із змінами та доповненнями.

Відповідно до пункту 5 П(С)БО 15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Крім того, за змістом частини першої статті 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV передбачено обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Таким чином, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що перевіркою встановлено, що ТОВ «Чіпіта Україна Збут» здійснює імпорт в Україну продукції під світовим товарним знаком « 7DAYS». Торгова марка включає цілий ряд хлібобулочних виробів, як солодких (здебільшого однопорційні та міні-круасани, різноманітні тістечка), так і солоних (хлібні кільця «Bake Rolls & Pita Bakes»). ТОВ «Чіпіта Україна Збут» є дистриб`ютором Групи Chipita Group, не виконує ніяких виробничих операцій та орієнтована виключно на продаж продукції.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Чіпіта Україна Збут» згідно звітів про контрольовані операції (далі - Звіт про КО) відображено господарські операції з нерезидентами - пов`язаними особами за звітні періоди 2015 - 2017 роки.

Найбільша питома вага серед контрольованих операцій за період 2015 - 2017 роки належить імпорту хлібобулочних виробів від пов`язаних осіб, а саме: «Чіпіта Санкт- Петербург» (Російська Федерація) за контрактом від 01.01.2009 №09/ЕХР; «Chipita Poland» (Польща) за контрактом від 25.12.2015 №103 та з «Chipita Bulgaria SA» (Болгарія) за контрактом від 25.12.2015 №102.

Зведена інформація щодо укладених контрактів між ТОВ «Чіпіта Україна Збут» з компаніями-нерезидентами за період 2015-2017 звітні роки, наведена в додатку 1 до акта перевірки.

Контролюючим органом проведено перевірку контрольованих операції здійснених Товариством «Чіпіта Україна Збут» з нерезидентами: «Чіпіта Санкт-Петербург» зареєстрований за адресою 198320, Російська Федерація, Санкт-Петербург, Красное Село, вул.Свободи, буд. 50Д, Chipita Poland (Польща) зареєстрований за адресою Al. Niepodleglosci 18, Warsaw, Poland, Chipita Bulgaria SA (Болгарія) зареєстрований за адресою 6 Seraphim Stoev Str. Kazichene Viliage, Municipal! Pancharevo, Sofia, 1532, Bulgaria та Chipita S.A. (Греція) зареєстрований за адресою 12-й км національної автотраси Афіни-Ламія, Метаморфосіс, 14452, Аггика.

Протягом 2015 року ТОВ «Чіпіта Україна Збут» придбавала продукти Chipita, а саме хлібобулочні вироби під торговою маркою 7DAYS у компанії «Чіпіта Санкт-Петербург».

Протягом 2016-2017 років ТОВ «Чіпіта Україна Збут» придбавала продукти Chipita, такі як круасани 7DAYS у компаній «Chipita Poland» (Польща) та «Chipita Bulgaria SA» (Болгарія).

Дохід ТОВ «Чіпіта Україна Збут» від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2015 рік за даними Звіту про фінансові результати (ф.2), склав 115 403 400 гривень. Загальна сума господарських операцій, здійснених ТОВ «Чіпіта Україна Збут» з Чіпіта Санкт-Петербург (Російська Федерація) - 57 502 032 грн., з Chipita S.A. (Греція) - 16 357 102 гривень.

Таким чином, відповідно до підпунктів 39.2.1.1. 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 Кодексу господарські операції ТОВ «Чіпіта Україна Збут» з компаніями Чіпіта Санкт-Петербург (Російська Федерація) та Chipita S.A. (Греція) протягом 2015 року визнаються відповідачем контрольованими.

Відповідно до п.п 39.2.2.4. ПКУ аналіз функцій, які виконуються сторонами операції, під час визначення зіставності комерційних та/або фінансових умов операцій з умовами контрольованої та неконтрольованих операцій може проводитися з урахуванням матеріальних та нематеріальних активів, що перебувають у розпорядженні сторін операції та використовуються в цілях отримання доходу.

Між Виробничими компанія Групи та ТОВ «Чіпіта Україна Збут» укладені Контракти на купівлю-продаж товарів, предметом яких є « ... Продавець зобов`язаний продати, а Покупець зобов`язаний купити Товар на умовах поставки EXW та FCA (Інкотермс 2010), номенклатура, ціна, умови та терміни платежів, терміни поставки, кількість яких вказані в додатку до даного Контракту і рахунках-фактури, які є невід`ємною частиною даного Контракту ...». Умовами Контрактів не передбачено вплив ТОВ «Чіпіта Україна Збут» на виробничі функції та ризики підприємств виробників групи, (планування виробництва, закупівлю сировини, завантаженість виробничих потужностей та інше), які формують собівартість реалізованої продукції. Виробничі підприємства група залучають велику кількість активів для виробництва хлібобулочних виробів, а саме: земельні ділянки, виробничі приміщення, лінії для виробництва хлібобулочних виробів, складські та офісні приміщення.

У ході проведення перевірки ТОВ «Чіпіта Україна Збут» надано запит з метою отримання документів, які підтверджують замовлення та фактичну поставку продукції у заводів виробників (замовлення на виробництво, сертифікати переміщення, сертифікати якості товару). Згідно пунктів 4.5. Контрактів №102 та № 103 на поставку хлібобулочних виробів від заводів-виробників встановлено, що Продавець передає всі необхідні оригінали супроводжуючих документів на товар, а саме: пакувальний лист, сертифікат переміщення та сертифікат якості виробника. Метою даного запиту було з`ясування термінів виготовлення продукції заводами-виробниками після надання замовлення на придбання хлібобулочних виробів українською компанією (Чи насправді заводи-виробники виготовляють продукцію після отримання замовлення від української компанії).

За твердженнями відповідача, ТОВ «Чіпіта Україна Збут» надано типові замовлення на виробництво хлібобулочних виробів, в яких відсутні фактичні дати надання даних замовлень. Товариством не надано сертифікати якості придбаної продукції в яких зазначається дата виготовлення відповідних партій продукції. До перевірки ТОВ «Чіпіта Україна Збут» надано сегментовані доходи та витрати Виробничих підприємств Групи в рамках здійснення Контрольованих операцій, згідно яких встановлено понесення витрат Виробниками товарів на маркетинг, консультаційні послуги та страхування. Відповідно до вище наведеного можна зробити висновок, що Виробничі підприємства Групи виконують в рамках Контрольованих операцій більш складний функціональний профіль ніж звичайні виробники на замовлення. В ході розгляду заперечення представник ТОВ «Чіпіта Україна Збут», наголосив на можливому виключенні даних статей витрат з розрахунку чистої рентабельності витрат для Виробничих підприємств Групи.

Разом з тим, за твердженнями відповідача, контролюючий органом не в змозі виключити дані показники, тому що вони не підтверджені даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності, що використовувались під час розрахунку показників рентабельності Виробничих компаній Групи.

Так, Відповідно до п.п.39.3.2.6. п.п. 39.3.2. п. 39.3. ст. 39 Податкового кодексу України показники рентабельності для цілей цієї статті визначаються на підставі даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності, відображених за національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами відповідно до стандартів бухгалтерського обліку та фінансової звітності, що використовуються в Україні, з відповідним коригуванням для забезпечення зіставності показників.

З урахуванням наведеного, суд визнає обґрунтованими доводи відповідача щодо того, що наведені розрахунки мають лише інформативний характер, а приведений алгоритм розподілу витрат в межах контрольованої операції ґрунтується на показнику виручки від продажу товару без інформації про економічне обґрунтування вибору алгоритму розподілу витрат.

Крім того, від компетентного органу Республіки Польщі отримано відповідь від 23.02.2021 № DT_R_UA_PL_39/5/99-00-09-02-02-16_426Y20, згідно якого встановлено, що польська компанія відповідальна за планування виробничої діяльності. На підставі глобальної системи прогнозів продажу та системи оперативного планування, група працівників здійснює щотижневе планування виробництва у ланцюгу доставок на промисловому підприємстві.

Залучені працівники включають: менеджера з виробництва, менеджера з виробничого планування, і вони, зазвичай, звітують Генеральному директору компанії, який є підзвітним Регіональному менеджеру. Наша компанія є відповідальною за керування власним запасом сировини, що зберігається у власному складському приміщенні або у приміщеннях місцевого незалежного партнера з логістики. Вона відповідальна за забезпечення того, що наявних ресурсів є достатньо щоб забезпечити потреби покупців та для підтримання безперебійного виробничого процесу. Для обмеження витрат на зберігання застосовується політика мінімалізму щодо ресурсів.

Польська компанія є виробничим підприємством Групи, яка здійснює як виробничу діяльність, так і діяльність з реалізації, а також займається складським менеджментом, купляє сировину та пакувальні матеріали.

За інформацією, стосовно продажу пов`язаним особам, включно компанії з групи «Chipita», яка працює на території України, польська компанія не здійснює стратегічний та операційний менеджмент. Всі рішення пов`язані із введенням продукції на місцевий ринок, погодження комерційних умов (ціни, акційних знижок, терміни виплат) або погодження параметрів логістики, або виконання безпосередньо покупцем. Польська компанія відповідальна за взаємодію щодо відповідного планування виробничої діяльності, яка відбувається на підставі замовлень покупця.

Відповідно до підпункту 1.47, пункту D.I.2.2. «Функціональний аналіз» Настанови ОЕСР передбачено що, залежно від виконуваних обов`язків (з урахуванням використовуваних активів та очікуваних ризиків) можливо визначити до певної міри порядок розподілу ризиків між сторонами, а отже, і умови застосування принципу витягнутої руки, які кожна зі сторін очікуватиме побачити. Наприклад, якщо дистриб`ютор бере на себе відповідальність за маркетинг та рекламування, ризикуючи власними ресурсами, його очікуваний дохід від такої діяльності зазвичай буде відповідно більший, а умови операції зазвичай відрізнятимуться від умов, за яких дистриб`ютор діє лише як агент, який одержує відшкодування витрат та прибуток відповідно до такого виду діяльності. Оскільки ризики компанії- виробника, що виконує роботи за контрактом, або компанії, що займається дослідженнями за контрактом, не значні, вказані компанії зазвичай очікують отримати обмежений прибуток.

Головним управлінням ДПС у м. Києві, відповідно до проведеного вище функціонального аналізу встановлено, що Виробничі компанії Групи в межаж контрольованих операцій в повній мірі виконують більше функцій ніж ТОВ «Чіпіта Україна Збут».

Товариством невірно проведений функціональний аналіз, що вплинуло на вибір тестованої сторони.

Вибір сторони, що досліджується, повинен здійснюватися відповідно до виконаних кожною стороною контрольованої операції функцій, використаних під час здійснення контрольованих операцій активів та прийнятих економічних (комерційних) ризиків, пов`язаних із здійсненням такої операції.

Під час вибору сторони, що досліджується, аналізується застосовність обраного метод (комбінації методів) до кожної із сторін контрольованої операції.

Стороною, що досліджується, обирається сторона: щодо якої застосування такого методу (комбінації методів) є найбільш обґрунтованим; для якої можна знайти найбільш зіставні операції та/або зіставні особи яка: виконує найменш складні функції щодо контрольованої операції; приймає найменші економічні (комерційні) ризики стосовно контрольованої операції; не володіє об`єктами нематеріальних активів, які мають значний вплив на рівень рентабельності.

Відтак, ТОВ «Чіпіта Україна Збут» порушено вимоги п.п. 39.3.2.6 та п.п. 39.3.2.7 п.п. 39.3.2 п. 39.3 ст.39 Податкового кодексу України, а саме не підтверджено сегментовані показники Виробничих компаній Групи (Чіпіта Санкт-Петербург, Chipita Poland та Chipita Bulgaria), даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності, в наслідок чого контролюючим органом було обрано тестованою стороною ТОВ «Чіпіта Україна Збут». Це в свою чергу дає можливість використання достовірних джерел інформації для розрахунку показника чистої рентабельності.

З матеріалів справи також вбачається, що, за висновками контролюючого органу, управлінські послуги отримані ТОВ «Чіпіта Україна Збут» підтверджені лише інвойсами та актами-виконаних робіт, які складалися один раз на рік. Під час проведення перевірки ТОВ «Чіпіта Україна Збут» не доведено фактичне отримання управлінських послуг від Chipita S.A., що свідчить про відсутність економічної вигоди для української компанії та призводить до збільшення її збитковості. Товариством не надано додаткових пояснень та документів щодо фактичного отримання таких послуг. Під час аналізу додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік встановлено, що у частині різниць які збільшують фінансовий результат до оподаткування ТОВ «Чіпіта Україна Збут» задекларовано суму -3 853 425 грн.., а у частині різниць які зменшують фінансовий результат до оподаткування підприємством задекларовано суму 11731312 гривень. Дані показники додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств свідчать лише про зменшення фінансового результату до оподаткування. ТОВ «Чіпіта Україна Збут» до перевірки не надано підтверджуючі документи, а саме регістри бухгалтерського обліку, які б підтверджували формування показників заповнених у рядках Додатка РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік.

ТОВ «Чіпіта Україна Збут» надано пояснення від 06.02.2020 №127 та від 20.02.2020 №130, відповідно яких Товариство наголошує про виключення з витрат отриманих управлінських послуг. Також товариством надано додатки РІ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2015-2017 роки.

Відповідно поданого ТОВ «Чіпіта Україна Збут» Додатку РІ до Декларації з податку на прибуток від 02.03.2016 № встановлено декларування у частині різниць які збільшують фінансовий результат до оподаткування ТОВ «Чіпіта Україна Збут» задекларовано рядок 2.1.1 «Сума витрат на формування резервів та забезпечень для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечень на відпустки працівникам та інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та резервів, визначених пунктами 139.2-139.3 статті 139 розділу III Податкового кодексу України) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (підпункт 139.1.1 пункту 139.1 статті 139 розділу III Податкового кодексу України)» на загальну суму (-) 3 853 425 грн, а у частині різниць які зменшують фінансовий результат до оподаткування Товариством задекларовано рядка 2.2.1 «Сума витрат (крім оплати відпусток працівникам та інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та резервів, визначених пунктами 139.2-139.3 статті 139 розділу III Податкового кодексу України), які відшкодовані за рахунок резервів та забезпечень, сформованих відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (підпункт 139.1.2 пункту 139.1 статті 139 розділу III Податкового кодексу України)» на загальну суму 11 731 312 гривень. Рядок 3.1.4 «сума перевищення договірної (контрактної) вартості (вартість за якою відповідна операція повинна відображатися при формуванні фінансового результату до оподаткування згідно з правилами бухгалтерського обліку) придбаних товарів (робіт, послуг) над ціною, визначеною за принципом «витягнутої руки» при здійсненні контрольованих операцій» у випадках, визначених статтею 39 Розділу 1 Податкового кодексу України за результатами (звітного) року (підпункт 140.5.2 пункту 140.5 статті 140 Розділу III Податкового кодексу України) за 2015 рік задекларовано у сумі 0 гривень, що свідчить про відсутність виключення з витрат щодо отриманих управлінських послуг.

Відповідно поданого ТОВ «Чіпіта Україна Збут» Додатку РІ до Декларації з податку на прибуток від 09.02.2017 № встановлено декларування у частині різниць які збільшують фінансовий результат до оподаткування ТОВ «Чіпіта Україна Збут» задекларовано рядок 3.1.9 «Сума коштів або вартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям, які на дату перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг відповідали умовам, визначеним пунктом 133.4 статті 133 розділу III Податкового кодексу України, у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року (підпункт 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 розділу III Податкового кодексу України)» на загальну суму 18 994 508 гри, а у частині різниць які зменшують фінансовий результат до оподаткування Товариством задекларовано рядка 3.2.4 «Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу III Податкового кодексу України)» на загальну суму 374 323 гривень.

Рядок 3.1.4 «сума перевищення договірної (контрактної) вартості (вартість за якою відповідна операція повинна відображатися при формуванні фінансового результату до оподаткування згідно з правилами бухгалтерського обліку) придбаних товарів (робіт, послуг) над ціною, визначеною за принципом «витягнутої руки» при здійсненні контрольованих операцій» у випадках, визначених статтею 39 Розділу 1 Податкового кодексу України за результатами (звітного) року (підпункт 140.5.2 пункту 140.5 статті 140 Розділу III Податкового кодексу України) за 2016 рік задекларовано у сумі 0 гривень, що свідчить про відсутність виключення з витрат щодо отриманих управлінських послуг.

Відповідно поданого ТОВ «Чіпіта Україна Збут» Додатку РІ до Декларації з податку на прибуток від 27.02.2018 № встановлено декларування у частині різниць які збільшують фінансовий результат до оподаткування ТОВ «Чіпіта Україна Збут» задекларовано рядок 3.1.10 «Сума перерахованої безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг) особам, що не є платниками податку (крім фізичних осіб), та платникам податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України (підпупкт 140.5.10 пункту 140.5 етапі 140 розділу III Податкового кодексу України)» на загальну суму 11 867 461 грн., а у частині різниць які зменшують фінансовий результат до оподаткування Товариством задекларовано рядка 2.2.4 «Сума списання активу, який відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 розділу І Податкового кодексу України, у розмірі, що відшкодовується за рахунок тієї частини резерву, на яку збільшувався фінансовий результат до оподаткування у зв`язку з перевищенням над лімітом (підпункт 139.3.4 пункту 139.3 статті 139 розділу III Податкового кодексу України)» на загальну суму 16 981 991 гривень. Рядок 3.1.4 «сума перевищення договірної (контрактної) вартості (вартість за якою відповідна операція повинна відображатися при формуванні фінансового результату до оподаткування згідно з правилами бухгалтерського обліку) придбаних товарів (робіт, послуг) над ціною, визначеною за принципом «витягнутої руки» при здійсненні контрольованих операцій» у випадках, визначених статтею 39 Розділу 1 Податкового кодексу України за результатами (звітного) року (підпункт 140.5.2 пункту 140.5 етапі 140 Розділу III Податкового кодексу України) за 2017 рік задекларовано у сумі 0 гривень, що свідчить про відсутність виключення з витрат щодо отриманих управлінських послуг.

ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну планову перевірку ТОВ «Чіпіта Україна Збут» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018. За результатами перевірки складено акт від 25.06.2018 № 422/26-15-14-02-04/32955832. Даним актом відревізовано задекларовані суми в додатках РІ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 02.03.2016 № , 09.02.2017 № та від 27.02.2018 № та не встановлено порушень.

Суд звертає увагу, що посадові особи при отримані акта документальної планової перевірки від 25.06.2018 № 422/26-15-14-02-04/32955832 ознайомилися з ним та підписали даний акт без зауважень та заперечень. Відтак, твердження про те, шо в рядках 2.2.4 «Сума списання активу, який відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 розділу І Податкового кодексу України, у розмірі, що відшкодовується за рахунок тієї частини резерву, на яку збільшувався фінансовий результат до оподаткування у зв`язку з перевищенням над лімітом (підпункт 139.3.4 пункту 139.3 статті 139 розділу III Податкового кодексу України)», 2.1.1 «Сума витрат на формування резервів та забезпечень для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечень на відпустки працівникам та інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та резервів, визначених пунктами 139.2-139.3 статті 139 розділу III Податкового кодексу України) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (підпункт 139.1.1 пункту 139.1 статті 139 розділу III Податкового кодексу України)» та 3.1.9 «Сума коштів або вартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям, які на дату перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг відповідали умовам, визначеним пунктом 133.4 статті 133 розділу III Податкового кодексу України, у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року (підпункт 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 розділу III Податкового кодексу України)» задекларовано суми управлінських послуг є необґрунтованими.

Водночас, щодо наданих бухгалтерських довідок щодо відображення коригувань податкових різниць до додатку РІ податкових декларацій за 2015-2017 роки наданих ТОВ «Чіпіта Україна Збут» в ході заперечення на акт документальної позапланової перевірки встановлено наступне.

Під час проведення документальної позапланової перевірки контролюючим органом неодноразово надавалися запити ТОВ «Чіпіта Україна Збут» щодо надання пояснень та документального підтвердження отриманих управлінських послуг за 2015-2017 роки. Разом з тим, рахунки-фактури за 2015-2017 роки та Додатки РІ до декларації з податку на прибуток підприємств за 2015-2017 роки не надавалися.

Крім того, доцільним є твердження відповідача що бухгалтерські довідки за 2015-2017 роки сформовані від 12.05.2021 року, тобто після вручення акта документальної позапланової перевірки. Виконавцем даних довідок є головний бухгалтер - ОСОБА_2 Відповідно АІС «Податковий Блок» з 11.02.2021 року посаду головного бухгалтера займає ОСОБА_1 . Тобто всі первинні та бухгалтерські документи мають візуватися посадовою особою ГОВ «Чіпіта Україна Збут» ОСОБА_1 .

Відповідно вищенаведеного, ТОВ «Чіпіта Україна Збут» не доведено фактичне отримання управлінських послуг від Chipita S.A., що свідчить про відсутність економічної вигоди для української компанії та призводить до її збільшення збитковості.

Відтак, судом встановлено, що в межах проведення перевірки, зокрема, аналізувався: Додаток РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік від 02.03.2016 № , Додатку РІ до Декларації з податку на прибуток за 2016 рік від 09.02.2017 № , Додатку РІ до Декларації з податку на прибуток за 2017 рік від 27.02.2018 № .

Під час аналізу додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік встановлено, що у частині різниць які збільшують фінансовий результат до оподаткування ТОВ «Чіпіта Україна Збут» задекларовано суму (-) 3 853 425 грн.., а у частині різниць які зменшують фінансовий результат до оподаткування підприємством задекларовано суму 11731312 гривень.

За результатом дослідження наданих доказів та встановлених обставин справи, суд визнає обґрунтованими доводи відповідача, що дані показники додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств свідчать про зменшення фінансового результату до оподаткування. ТОВ «Чіпіта Україна Збут» до перевірки не надано підтверджуючі документи, зокрема, регістри бухгалтерського обліку, які б підтверджували формування показників заповнених у рядках Додатка РІ до податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік. Крім того, суд звертає увагу, що дані задекларовані управлінські послуги відрізняються арифметично по сумах, які відображені в Документаціях за 2015-2017 роки.

Суд повторно наголошує, що відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тобто, відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій.

Відтак, суд погоджується з висновком контролюючого органу, що ТОВ «Чіпіта Україна Збут» порушено вимоги п.п. 39.3.2.6 та п.п. 39.3.2.7 п.п. 39.3.2 п. 39.3 ст. 39 ПКУ, а саме, не підтверджено сегментовані показники Виробничих компаній Групи (Чіпіта Санкт-Петербург, Chipita Poland та Chipita Bulgaria), даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності, а також про те, що управлінські послуги отримані ТОВ «Чіпіта Україна Збут» підтверджені лише інвойсами та актами-виконаних робіт, які складалися один раз на рік. Під час проведення перевірки ТОВ «Чіпіта Україна Збут» не доведено фактичне отримання управлінських послуг від Chipita S.A., що свідчить про відсутність економічної вигоди для української компанії та призводить до збільшення її збитковості.

За таких обставин, оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам ч.2 ст.2 КАС України, внаслідок чого є правомірними та такими, що не підлягає скасуванню.

Згідно із частиною першою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність та обґрунтованість прийнятих ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Натомість, позивачем не надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

З огляду на відмову в задоволенні позову підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 90, 243 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Чіпіта Україна Збут» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 12 жовтня 2022 року.

Суддя Є.В. Аблов