Справа № 160/24232/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/24232/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головно-го управління Держпраці у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року (головуючий суддя: Голобутовський Р.З.) по адміністративній справі № 160/24232/21, розглянутої у письмовому провадженні

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) 02.12.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі ГУ Держпраці у Дніпропетровській області), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №50/4.5-739-ФС/16 від 04.02.2021 року про накладення штрафу у розмірі 60 000 грн. за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Позовні вимоги обґрунтовано безпідставністю накладення на неї штрафу, передбаченого абз.5 ч.2 ст.265 КЗпП України, оскільки редакція статті не передбачає накладення штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці. При цьому відповідач здійснив перевірку з порушенням норм законодавства, допущене позивачем порушення ч.1 ст.83 КЗпП України не підпадає під визначення недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

У відзиві на позов відповідач зазначає про правомірність притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_1 та накладення на неї штрафу згідно абз.5 ч.2 ст. 265 КЗпП України за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці відповідно до винесеної постанови, посилаючись на те, що позапланова перевірка позивача проведена у межах наданих повноважень з дотриманням Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 року позов задоволено, визнана протиправною та скасована винесена ГУ Держпраці у Дніпропетровській області постанова №50/4.5-739-ФС/16 від 04.02.2021 року про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу, стягнено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 908 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ Держпраці у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення судом норм матеріального права, та у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що посадовими особами ГУ Держпраці у Дніпропетровській області на підставі звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її правам (вхід. №1546/ЛЯ-11172049 від 02.09.2020 року), за погодженням Державної служби України з питань праці №6396/2.1/12-20 від 15.09.2020 року (вхід. №18200 від 15.09.2020 року) на підставі наказу від 08.10.2020 року №1311-П та направлення №702-Н від 09.10.2020 року проведено 12.10.2020 року позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування за додержанням законодавства про працю з питань повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати, розрахунку при звільненні та оформлення трудових відносин у ФОП ОСОБА_1 за адресою місцезнаходження: АДРЕСА_1 , місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_2 , ТЦ «Куб», маг. «Та-Да ».

За результатами інспекційного відвідування відповідачем складено акт №40/4.5-739 від 12.10.2020 року, в якому зафіксовані порушення законодавства про працю та винесено Припис №40/4.5-739-23 від 19.10.2020 року про необхідність усунення ФОП ОСОБА_1 порушень виявлених в ході проведення інспекційного відвідування в строк до 01.11.2020 року.

З метою перевірки виконання суб`єктом господарювання припису щодо усунення порушення вимог законодавства, виданого за результатами проведення попереднього заходу, посадовими особами відповідача відповідно до наказу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) №1877-П від 02.11.2020 року, та направлення №1050-Н від 02.12.2020 року, у період з 03.12.2020 року по 04.12.2020 року проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування за додержанням законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено акт №50/4.5-739 від 04.12.2020 року, відповідно до висновків якого позивач не в повному обсязі усунула виявлені актом №40/4.5-739 від 12.10.2020 року порушення трудового законодавства та вимоги припису, а саме: в акті зазначено, що позивачем порушено ч.1 ст.83 КЗпП України відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яким при звільненні з роботи компенсація за невикористані дні щорічної відпустки нарахована та виплачена лише за 8 днів, що менше, ніж передбачена вимогами ст. 6, 9 Закону України «Про відпустки», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8.02.1995 р. № 100, а ОСОБА_5 , ОСОБА_6 при звільненні компенсація за невикористані дні щорічної відпустки не нарахована та не виплачена.

ГУ Держпраці у Дніпропетровській області розглянуто справу про накладення штрафу відповідно до виявлених в акті №50/4.5-739 від 04.12.2020 року порушень трудового законодавства та прийнято постанову №9 ДФС-ФС від 16.04.2020 року про накладення на ФОП ОСОБА_1 згідно абз.5 ч.2 ст. 265 КЗпП України штрафу у розмірі 60 000 грн., яка оскаржена позивачем в судовому порядку.

Приписами ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному КМУ.

Постановою КМ України від 21.08.2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 року № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 року № 1986-IV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04. 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

У відповідності до п. 2 Порядку № 823 (в редакції, чинній на час проведення інспекційного відвідування), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до змісту пп.3 п.5 Порядку № 823, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення не оформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у пп. 1, 2, 4-7 цього пункту.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених пп. 5-7 цього пункту та п. 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю чи його за-ступник.

Згідно з п. 6, 8, 9, 10 Порядку № 823 під час підготовки до проведення інспекцій ного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуван ню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю. Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених тру- дових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів.

Відповідно до п. 19-24 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон №877-V.

Статтею 1 Закону №877-V визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Положеннями ч.4,5,6 Закону№877-V встановлено, що ,зокрема, заходи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами; підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема: звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Пунктами 1,2,4,7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ №96 від 11.02.2015 року визначено, що Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, який реалізує, зокрема, державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Державна служба України з питань праці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КМУ, іншими актами законодавства, здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

У відповідності до зазначених норм законодавства ГУ Держпраці в Дніпропетровській області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Матеріали справи свідчать, що підставою для проведення первісної позапланової перевірки у цій справі слугувало звернення фізичної особи про порушення позивачем вимог законодавства про працю та, відповідно, трудових прав працівника, за результатами якої винесено обов`язковий до виконання припис про усунення виявленого порушення вимог трудового законодавства в строк до 01.11.2020 року.

З метою перевірки виконання позивачем припису щодо усунення порушення трудового законодавства, посадовими особами відповідача відповідно до наказу, та направлення правомірно проведена позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1 , примірник акту направлено на адресу позивача рекомендованим відправленням №050.

Статтею 74 КЗпП України передбачено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 75,ч.1 ст.83 КЗпП України щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору;

у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно із ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Із матеріалів справи вбачається, що перевіркою відповідача встановлено, що позивачем при звільненні з роботи працівників порушено ч.1 ст.83 КЗпП України, оскільки нею при звільненні здійснено розрахунок та виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в меншій сумі, ніж передбачено вимогами ст. 6, 9 Закону України «Про відпустки», а ОСОБА_5 , ОСОБА_6 компенсація за невикористані дні щорічної відпустки не нарахована та не виплачена.

Згідно положень абз.5 ч.2 ст.265 КЗпП України ( в редакції закону на час притягнення позивача до відповідальності) юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у двократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/ 95 - ВР (далі Закон №108/95-ВР) держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників.

Положеннями ст.12 Закону№108/95-ВР визначено, що, зокрема, гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток) встановлюються Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України) та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені ч.1 цієї статті та КЗпП України, є мінімальними державними гарантіями.

Аналіз вказаних правових норм у їх взаємозв`язку свідчить про те, що грошова компенсація працівнику за всі невикористані дні щорічної відпустки є мінімальною державною гарантією в оплаті праці, що спростовує доводи апеляційної скарги про зворотне.

Доводи, викладені в позові про те, що грошова компенсація працівнику за всі невикористані дні щорічної відпустки не є мінімальною державною гарантією в оплаті праці з посиланням на норми Закону України від 05.10.2000 року №2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закону №2017-III )не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Законом №2017-III визначені правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно ст.1 якого державні соціальні стандарти - встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій, а державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст.17 Закону №2017-III Основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Викладене свідчить, що Законом №2017-III визначені основні державні соціальні гарантії, а Законом №108/95-ВР визначено зміст мінімальних державних гарантій в оплаті праці. За своєю суттю, метою встановлення це різні поняття, при цьому мінімальні державні гарантії в оплаті праці є значно ширшими, ніж основні державні соціальні гарантії.

При розгляді справи суд апеляційної інстанції застосував у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України правові висновки Верховного Суду по справі № 816/536/17 від 05.08.2020 року.

В силу викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності встановлених законодавством підстав Управлінням Держпраці у Дніпропетровській області в межах наданих повноважень з дотриманням норм чинного законодавства проведено інспекційне відвідування позивача, при цьому виявлені порушення нею норм ч.1 ст.83 КЗпП України , та за наслідками перевірки правомірно прийнята оскаржувана постанова №50/4.5-739-ФС/16 від 04.02.2021 року про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в сумі 60 000 грн.

При цьому правова позиція Верховного Суду у справі №821/1173/17 від 04.12.2018 року не підлягає застосуванню, оскільки містить аналіз невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії , що призводить до його протиправності.

Оскільки судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення, та відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року по адміністративній справі № 160/24232/21 скасувати та прийняти постанову.

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати постановлення, та не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пп.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий