Справа № 300/7958/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/7958/21 пров. № А/857/5398/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року (прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську суддею Тимощуком О.Л.) в адміністративній справі № 300/7958/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач) щодо відмови їй у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з зарахуванням до стажу роботи, що надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті імені І. Франка з 25.08.1980 по 27.06.1985, що становить 2 роки 5 місяців 1 день, та зменшення з 90 % до 56 % розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати їй в стаж, який дає право отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання за денною формою навчання у Львівському державному університеті імені І. Франка з 25.08.1980 по 27.06.1985, що становить 2 роки 5 місяців 1 день й здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці в розмірі 90 % суддівської винагороди згідно з довідками Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області № 53, 54 від 01.02.2021, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позов обґрунтовувала тим, що відповідачем на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі № 300/1728/20 здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці та самовільно визначено розмір 60 % заробітної плати судді. 07.07.2021 відповідачем повторно зменшено розмір довічного грошового утримання судді з 60 % на 56 %, у зв`язку зі зменшенням її стажу, який дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, не врахувавши до такого стажу половину строку навчання, що становить 2 роки 5 місяців 1 день. Позивачка переконана, що зменшення відповідачем її стажу, який дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, визначеного постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2016 та зменшення процентного співвідношення довічного грошового утримання від винагороди працюючого судді з 90 % до 56 % є протиправним та суттєво погіршує її становище як судді у відставці.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, що полягають у відмові здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із зарахуванням до стажу роботи, що надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті імені І. Франка з 25.08.1980 по 27.06.1985, що становить 2 роки 5 місяців 1 день, та зменшенні відсоткового значення з 60 % до 56 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 в стаж, який дає право отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою навчання у Львівському державному університеті імені І. Франка з 25.08.1980 по 27.06.1985, що становить 2 роки 5 місяців 1 день, та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці в розмірі 60 % суддівської винагороди згідно із довідками Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області №№ 53, 54 від 01.02.2021, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Івано-Франківській області і подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального та матеріального права, неправильно встановив обставини справи, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що чинним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено зарахування половини строку навчання за денною формою до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 25.08.1980 зарахована студенткою першого курсу юридичного факультету Львівського держуніверситету згідно з наказом № 445 від 25.08.1980; згідно з наказом № 226 від 27.06.1985 - відрахована з числа студентів університету у зв`язку з закінчення навчання (а. с. 49 - 55).

На підставі постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 № 1600-VІІІ ОСОБА_1 звільнена з посади судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку (а. с. 85).

Розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначено стаж ОСОБА_1 28 років 1 місяць 5 днів, з яких 2 роки 5 місяців 1 день - половина строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І. Франка за період з 25.08.1980 по 27.06.1985 (зворотна сторона а.с. 85).

Позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та з 04.10.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % суддівської винагороди, з урахуванням постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2016 по справі № 343/2266/16-а (а. с. 14 - 16).

У зв`язку зі зміною з 18.02.2020 розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області від 12.03.2020 № 198, у здійсненні якого відмовлено.

У результаті судового оскарження зазначеної відмови Івано-Франківським окружним адміністративним судом 04.11.2020 ухвалено рішення у справі № 300/1728/20, яким, серед іншого, зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області від 12.03.2020 № 198 з урахуванням фактично виплачених сум (а.с. 18 - 19).

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі №300/1728/20 набрало законної сили 19.01.2021.

Як видно з наявного в матеріалах справи копії протоколу, в результаті здійсненого 03.02.2021 на виконання рішення суду перерахунку довічного грошового утримання позивачки, основний розмір такого утримання встановлено у розмірі 60 % від суддівської винагороди - 100 896,00 грн, з урахуванням стажу судді 25 років 8 місяців 7 днів (а.с. 117-118).

Окрім цього, відповідачем з 23.06.2021 здійснено перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 та встановлено основний розмір грошового утримання 56 % від суддівської винагороди 100 896,00 грн, з урахуванням стажу судді 23 роки 8 місяців 7 днів (а.с. 131-132).

Територіальне управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі № 300/1729/20, яке набрало законної сили 23.03.2021, видало позивачці довідки від 01.02.2021 № 53 та № 54 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18.02.2020 та станом на 01.01.2021 відповідно (а. с. 28, 27).

Позивачка звернулася до відповідача із заявою від 04.02.2021 про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищевказаних довідок за №№ 53 та 54 (а. с. 120 - 121).

Відмова ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, стала підставою для звернення до суду з позовом про оскарження рішення відповідача від 11.02.2021 № 53 про відмову в перерахунку позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області від 01.02.2021 № 53, у результаті розгляду якого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 09.06.2021 ухвалено рішення у справі № 300/1972/21, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області № 53 від 01.02.2021 (із застосуванням регіонального коефіцієнта "1.1"), з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 ( http: //reestr.court.gov.ua/Review/97588159 ). Зазначене рішення набрало законної сили 30.09.2021.

ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою від 13.07.2021 (а. с. 20 - 21), в якій просила відновити їй перерахунок довічного грошового утримання у розмірі 90 % заробітної плати судді та провести перерахунок відповідно до поданих довідок від 01.02.2021 № 53 та № 54.

Листом від 13.08.2021 (а. с. 22 -24) ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивачку, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється з урахуванням пункту 3 статті 142 Закону № 1402-VIІІ в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, тому позивачці проведено перерахунок довічного грошового утримання в розмірі 56 % суддівської винагороди, що відповідає 23 рокам стажу судді. Також зазначено, що при проведенні цього перерахунку не враховано половину терміну навчання, оскільки це не передбачено чинним законодавством. Повідомлено про встановлення переплати щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.03.2021 по 30.06.2021 на загальну суму 19 372,04 грн.

Позивачка, вважаючи, протиправними зменшення її стажу до 23 років, а застосування відповідачем положень частини 3 статті 142 Закону № 1402-VIІІ - таким, що суперечить положенням статей 8 та 22 Конституції України, оскільки зменшує обсяг конституційних гарантій незалежності суддів, може стосуватися лише призначення, а не перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, звернулася до суду з метою захисту порушеного права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що законодавством, яке діяло на момент призначення (обрання) позивачки суддею, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, пов`язані з виходом судді у відставку та призначенням йому щомісячного довічного грошового утримання, регулюються Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402.

Відповідно до частин першої, другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402-VIІІ) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

На підставі абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, згідно цього закону, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

До моменту набрання чинності Закону № 1402-VIII діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 (далі - Закон № 2453).

Згідно з вимогами статті 131 Закону № 2453, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону № 2453 зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 № 2862-ХІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862).

Як видно з матеріалів справи позивач призначений на посаду судді 30.06.1993, тобто Закон України від 15.12.1992 № 2862-ХІ «Про статус суддів» у цьому випадку є законом, який діяв на день призначення позивача суддею, у зв`язку чим його норми підлягають застосуванню при обчисленні позивачу стажу роботи на посаді судді.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

На час набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ (30.07.2010) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 цієї постанови (яка діяла одночасно із Законом № 2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що законодавством, яке необхідно застосовувати для обрахунку стажу судді, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, було передбачено право судді на зарахування до його стажу половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність при перерахунку довічного грошового утримання позивача, врахування до стажу роботи на посаді судді половину строку навчання у Львівському державному університеті з 25.08.1980 по 27.06.1985.

Аналогічний правовий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 01.11.2018 у справі № 9901/548/18, від 03.04.2019 у справі № 461/2128/17, від 20.12.2018 у справі № 482/2128/17, від 20.11.2018 у справі № 686/23450/16-а, від 19.06.2018 у справі №243/4458/17, від 18.06.2020 у справі № 498/337/17, від 14.12.2020 у справі № 592/4591/17.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року в адміністративній справі № 300/7958/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин