Справа № 420/3597/22
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/3597/22
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шевчук О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Інституту Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України про визнання протиправними дій, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Національний університет «Одеська морська академія», Міністерство оборони України

ВС Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

15 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Інституту Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (далі Інститут ВМС Національного університету «Одеська морська академія»), Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі Командування ВМС ЗСУ), в якому заявив такі вимоги.

Так, звертаючись з вимогами до Командування ВМС ЗСУ ОСОБА_1 просить:

- визнати дії щодо скасування пункту 7 наказу (по особовому складу) від 13.08.2020 №60-РС, як нереалізованого щодо звільнення його старшого мічмана, офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) - протиправним;

- скасувати наказ (по особовому складу) №61-РС від 25.08.2020, яким скасовано пункт 7 наказу (по особовому складу) від 13.08. 2020 №60-РС як нереалізованого про звільнення його - мічмана, офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту);

- поновити його - старшого мічмана на посаді офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» з 28.08.2020.

Звертаючись з вимогами до Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» ОСОБА_1 просив:

- визнати дії щодо його звільнення як офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації, старшого мічмана за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) - протиправними;

- скасувати наказ (по особовому складу) №23-РС від 28.08.2020, яким його звільнено як офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія», старшого мічмана за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем);

- визнати дії щодо включення пункту 3 до наказу (по стройовій частині) №170 від 01.09.2020 - протиправними;

- скасувати пункт 3 наказу (по стройовій частині) №170 від 01.09.2020;

- стягнути на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.09.2020 по день поновлення на займаній посаді;

- зобов`язати подати, на підставі статті 382 КАС України, до суду першої інстанції звіт про виконання судового рішення.

Також позивач просить стягнути з Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» та з Командування ВМС ЗСУ солідарно на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000 грн.

Окрім того, ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, де зазначив, що оскаржуваними наказами ознайомився 04.02.2022, адже карантинні заходи та відсутність матеріального достатку через протиправні дії відповідачів, унеможливлювали звернення до суду.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_1 пояснив, що підставою для дострокового розірвання контракту та звільнення його з військової служби у запас за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ), а саме: у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, слугувало подання тимчасово виконуючого обов`язки начальника Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія», в якому наголошувалося про притягнення його протягом 2020 року п`ять разів до адміністративної відповідальності за самовільне залишення військової частини або місця служби та за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів.

Як зазначає позивач, законність притягнення його до відповідальності підтверджена за судовими рішеннями тільки у трьох випадках.

Указуючи на порушення, допущені при його звільненні, позивач стверджував, що перед звільнення його з військової служби, Інститут ВМС Національного університету «Одеська морська академія» не проводив атестування та періодичне оцінювання, з урахуванням рекомендацій атестаційної комісії і клопотання безпосереднього командира, а також не складався висновок спеціальної комісії, яка утворювалась, що є порушенням встановленого законодавством порядку звільнення.

Покликаючись на Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністерства оборони України №170 від 10.04.2009 (далі - Інструкція), позивач зазначає, що перед звільненням його з військової служби Інститут ВМС Національного університету «Одеська морська академія» не проводив з ним бесіду з питань звільнення, та не повідомляв про намір не укладати новий контракт про проходження військової служби, що є порушенням встановленого законодавством порядку звільнення з військової служби.

Далі, позивач указує на порушення пункту 243 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 (далі - Положення), який встановлює, що після видання наказу про звільнення, підстава звільнення зміні не підлягає, якщо при звільненні не допущені порушення законодавства і не виникли нові обставини, пов`язані зі звільненням. Дане порушення, на думку ОСОБА_1 , виразилося в тому, що подання на звільнення не містить нових фактів невиконання (неналежного виконання) ним своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни або громадського порядку, що відбулося в проміжок часу з 30.07.2020 по 06.08.2020.

Окрім того, на переконання позивача, постанови Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у справах про адміністративні правопорушення винесені по сфабрикованим Інститутом ВМС Національного університету «Одеська морська академія» протоколам з метою звільнити його з військової служби, зважаючи на власні мотиви.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року, яка прийнята за результатом розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, задоволена заява Міністерства оборони України та позов ОСОБА_1 залишений без розгляду.

Мотивацією для прийняття такого рішення слугувало таке.

Як встановив суд, існує судове рішення від 22.03.2021 у справі №420/9715/20, яке набрало законної сили, про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову до Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія», Національного університету «Одеська морська академія», Командуванню ВМС ЗСУ про визнання протиправними дій щодо незаконного звільнення та прийняття наказу №61-РС від 25.08.2020, скасування наказів №23-РС від 28.08.2020, №61-РС від 25.08.2020 та про зобов`язання вчинити певні дії.

Проаналізувавши наведене вище рішення та вимоги, заявлені в цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку про тотожність сторін та предмету позову, у зв`язку з чим вважав, що є підстави для застосування до спірних правовідносин пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України. За змістом указаної норми, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою ОСОБА_1 просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник наполягає на помилковості висновків суду першої інстанції, що предмет позову у справі №420/3597/22, яка зараз розглядається та предмет позову у справі №420/9715/20, що вже була розглянута, є однаковим.

Так, на його думку, предметом позову в адміністративній справі №420/9715/20 є визнання протиправними дій, скасування наказів та поновлення на посаді. Натомість у справі №420/3597/22 предметом позову є визнання протиправними дій, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Також, на думку скаржника, є різними підстави позову, зокрема, у справі №420/9715/20 оскаржувалися накази: №23-РС від 28.08.2020, №61- РС від 13.08.2020 та похідні від них.

Проте, у справі №420/3597/22, як зазначає скаржник, оскаржуються дії щодо винесення наказу Командування ВМС ЗСУ (по особовому складу) від 13.08.2020 №60-РС, наказу №61- РС від 28.08.202, наказу Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» (по особовому складу) №23-РС від 28.08.2020 та наказу №170 від 01.09.2020, відмова в поновленні на посаді та виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.09.2020 по день поновлення на посаді.

Є, на думку ОСОБА_1 , неправильним застосування до спірних правовідносин пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України, адже ця норма може бути застосована у випадку коли у цьому або в іншому суді є справа розгляд якої незавершений і спір у такій справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, як у справі, що розглядається.

Водночас, як зауважує скаржник, справа №420/9715/20 вже розглянута і рішення, прийняте за результатами її розгляду, набрало законної сили, себто відсутні підстави для залишення його позову без розгляду.

Міністерство оборони України та Інститут ВМС Національного університету «Одеська морська академія» подали відзив на апеляційну скаргу, зазначаючи про необґрунтованість її доводів та законність рішення суду першої інстанції.

Головним доводом відзивів є те, що позовні вимоги у справах №420/3597/22 та №420/9715/20 стосуються визнання протиправними та скасування наказу начальника Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» (по особовому складу) від 28.08.2020 №23- РС та наказу Командування ВМС ЗСУ (по особовому складу) від 13.08.2020 №61- РС та похідних від них наказів, за якими ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія». Дані учасники процесу наполягають на тому, що в провадженні цього суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа судом апеляційної інстанції розглянута в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

31.08.2015 між Міністерством оборони України, в особі начальника факультету Військово-морських сил «Одеської національної морської академії», та ОСОБА_1 укладено контракт «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб старшинського складу» строком на п`ять років.

ОСОБА_1 займав посаду офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія», маючи звання старший мічман.

04.03.2020 тимчасово виконуючий обов`язки начальника Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» звернувся до начальника Управління морально-психологічного забезпечення командування ВМС ЗСУ, головного оперативного чергового ВМС ЗСУ, оперативного чергового Південного територіального управління Військової служби правопорядку та Командувача підготовки Командування ВМС ЗСУ з довідкою-доповіддю про невихід на службу військовослужбовця військової служби за контрактом старшого мічмана ОСОБА_1 .

13.03.2020 ІНФОРМАЦІЯ_1 склало адміністративний протокол №ОД/V/139 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 4 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 у справі №522/4462/20, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 465 грн.

За аналогічне правопорушення ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2020 у справі №522/11565/2 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмір 2550 грн.

Також, відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2020 у справі №522/11565/20, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частини 3 статті 172-20 КУпАП (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 655 грн.

30.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Командувача ВМС ЗСУ з рапортом про звільнення з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

18.08.2020 тимчасово виконуючий обов`язки начальника Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» звернувся до начальника кадрового центру ВМС ЗСУ з поданням від 06.08.2020 про звільнення старшого мічмана ОСОБА_1 в запас за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ.

Згідно витягу з наказу Командувача ВМС ЗСУ (по особовому складу) №60-РС від 13.08.2020 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-ХІІ, у зв`язку із закінченням строку контракту.

19.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до начальника Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» з рапортом про надання першої половини чергової відпустки за 2020 рік з 21 серпня строком на 10 діб з подальшим виключенням зі списків особового складу даної установи.

25.08.2020 Командувач ВМС ЗСУ прийняв наказ (по особовому складу) №61-РС, де зазначив про скасування, як нереалізованого, пункту 7 свого наказу (по особовому складу) від 13.08.2020 №60-РС про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Згідно витягу з наказу начальника Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) №165 від 25.08.2020, на підставі пункту 331 Положення, ОСОБА_1 продовжено дію контракту до закінчення щорічної основної відпуски, а саме: до 01.09.2020.

28.08.2020 начальник Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» прийняв наказ (по особовому складу) №23-РС про дострокове розірвання контракту з ОСОБА_1 та звільнив його з військової служби у запас за підпунктом «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Згідно витягу з наказу начальника Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) №170 від 01.09. 2020 ОСОБА_1 , звільненого за наказом (по особовому складу) від 28.08.2020 №23-РС з військової служби у запас за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-ХІІ, без права носіння військової форми одягу, вважати таким, що 01.09.2020 здав справи та посаду офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» та направити його для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначено про виключення зі списків особового складу Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» та всіх видів забезпечення (продовольчого забезпечення за Каталогом продуктів харчування (тільки обід крім вихідних та святкових днів).

29.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія», Національного університету «Одеська морська академія» Командування ВМС ЗСУ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Міністерства оборони України в якому просив:

- визнати дії Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» з незаконного його звільнення за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), протиправними;

- скасувати наказ Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» від 28.08.2020 за №23 - РС про його звільнення з 01.09.2020, відповідно до підпункту «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем);

- зобов`язати Інститут ВМС Національного університету «Одеська морська академія» вчинити дії, шляхом прийняття наказу про звільнення його в запас відповідно до частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ із зазначенням підстави підпункту «а» пункту 1 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із закінченням строку контракту 31.08.2020 року);

- зобов`язати Інститут ВМС Національного університету «Одеська морська академія» вчинити дії з виплати грошових коштів, а саме:

грошового забезпечення виключно до дня звільнення;

грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку;

грошової компенсації вартості за недотримане речове майно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно»;

додаткової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2015 - 2020 роки;

індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018;

матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2020 рік; одноразової вихідної допомоги при звільненні, із зазначенням про наведене у наказі про звільнення, у запас, старшого мічмана ОСОБА_1 офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія», відповідно до частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ, із зазначенням підстави підпункт «а» пункту 1 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із закінченням строку контракту 31.08.2020 року);

- визнати дії Командування ВМС ЗСУ з прийняття наказу від 25.08.2020 за №61-РС, яким скасовано попередній наказ (по особовому складу) від 13.08.2020 за №60-РС про його звільнення відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із закінченням строку контракту 31.08.2020) протиправним;

- скасувати наказ Командування ВМС ЗСУ від 25.08.2020 за №61-РС, яким скасовано попередній наказ (по особовому складу) від 13.08.2020 за №60-РС про його звільнення відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із закінченням строку контракту 31.08.2020);

- зобов`язати Командування ВМС ЗСУ вчинити дії шляхом прийняття наказу про його звільнення в запас відповідно до частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ із зазначенням підстави - підпункт «а» пункту 1 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із закінченням строку контракту 31.08.2020 року).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі №420/9715/20 за даним позовом було прийнято рішення про відмову в задоволенні позову.

Дане рішення набрало законної сили 21.07.2021.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Ключовим доводом скаржника є відсутність у суду першої інстанції приймати рішення про залишення його позову без розгляду за пунктом 3 частини 1 статті 240 КАС України, оскільки відсутня тотожність позовів, який був розглянутий і який перебував в провадженні суду, а також про те, що наведена вище норма не застосовується, якщо в справі за тотожними правовідносинами існує рішення, яке набрало законної сили.

Досліджуючи наведені доводи скаржника, колегія суддів установила таке.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суд не вправі залишити позов без розгляду або закрити провадження.

Проводячи аналіз вимог, заявлених у справах №420/9715/20 та №420/3597/22, суд апеляційної інстанції встановив, що предмет позову, тобто матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення відрізняються.

Зокрема, у справі №420/9715/20 позивач заявляв вимогу про обов`язок Командування ВМС ЗСУ вчинити дії шляхом прийняття наказу про його звільнення в запас відповідно до частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ із зазначенням підстави підпункт «а» пункту 1 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із закінченням строку контракту 31.08.2020 року). У цій справі позивач просить поновити його на посаді старшого мічмана на посаді офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» з 28.08.2020.

Далі, в цій справі, позивач заявив нові вимоги про визнання протиправними дій щодо включення пункту 3 до наказу (по стройовій частині) №170 від 01.09.2020 та про його скасування. Наведені вимоги не заявлялися у справі №420/9715/20.

Також, скаржник обґрунтовано звернув увагу, що у зв`язку із заявленими, у справі №420/3597/22, вимогами про поновлення на посаді, він вимагав стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Водночас у справі №420/9715/20 ним заявлялися вимоги про зобов`язання Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» вчинити дії з виплати грошового забезпечення зі всіма складовими та зазначити про це в наказі про звільнення, у запас, старшого мічмана ОСОБА_1 офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія», відповідно до частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ, із зазначенням підстави підпункт «а» пункту 1 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із закінченням строку контракту 31.08.2020).

Поряд з цим, за аналізом предмету позову у справах №420/9715/20 та №420/3597/22 колегія суддів установила і тотожність деяких вимог.

Тотожними є вимоги до Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» про визнання протиправними дії щодо звільнення офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації, старшого мічмана ОСОБА_1 за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та про скасування наказу (по особовому складу) №23-РС від 28.08.2020 про звільнення офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія», старшого мічмана ОСОБА_1 за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

До того ж, тотожними є вимоги до Командування ВМС ЗСУ про визнання протиправними дій щодо прийняття наказу (по особовому складу) від 25.08.2020 №61- РС, яким скасований наказ (по особовому складу) від 13.08.2020 №60-РС, як нереалізований щодо звільнення старшого мічмана, офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» ОСОБА_1 з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) та про скасування цього наказу.

Вирішуючи питання, яке рішення повинен був ухвалити суд першої інстанції встановивши, що за вимогами, які є предметом розгляду, є таке, що набрало законної сили, постанова суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Оскільки частина правовідносин, які лягли в основу позовних вимог у справі №420/3597/22, вже були досліджені судами у справі №420/9715/20, є підстави для закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Варто відзначити, що різне формулювання ОСОБА_1 позовних вимог у справах №420/3597/22 та №420/9715/20 не змінює того факту, що ці вимоги виникли із одних тих же підстав та стосуються одного і того ж предмету позову, що зумовлює необхідність дослідження судом ідентичних обставини і норм права.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №580/3039/21.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, залишивши позов без розгляду за наявності вирішеного спору, а не закрив провадження у справі.

Переходячи до вирішення питання яким чином слід вирішити вимоги, які заявлені вперше у цій справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Верховний Суд неодноразово вказував (зокрема, у постановах від 15.04.2020 у справі № 15/2973/18, від 22.04.2020 у справі № 811/1664/18), що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу 01.09.2020, а до суду першої інстанції з даним позовом він звернувся 15.02.2022.

Позивач не заперечує, що спірні правовідносини у цій справі виникли щодо проходження ним публічної служби та звільнення, а також визнає, що пропустив строк звернення до суду. Водночас, позивач вважає, що місячний строк звернення до суду він пропустив з поважних причин, ураховуючи карантинні заходи.

Колегія суддів не може погодитися з доводами позивача щодо поважності причин несвоєчасного звернення до суду ураховуючи наступні обставини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 по 31.07.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Одесі). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведені обставини, на думку Верховного Суду, що викладена в постанові від 16.07.2020 у справі №924/369/19 свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Отже, з цього часу позивач мав можливість своєчасного звернення до суду за захистом своїх прав, що власне він і зробив, звернувшись вперше до суду 29.09.2020.

Варто відзначити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частина 1 статті 319 КАС України унормовує, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За такого правового регулювання, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та залишення частини позовних вимог без розгляду, а в іншій частині заявлених вимог слід закрити провадження у справі.

Керуючись статтями 123, 238, 240, 308, 311, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Інституту Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України про:

визнання дії щодо його звільнення як офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації, старшого мічмана за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) протиправними;

визнання дій щодо скасування пункту 7 наказу (по особовому складу) від 13.08.2020 №60-РС, як нереалізованого щодо звільнення його - старшого мічмана, офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) протиправним;

скасування наказу (по особовому складу) №61-РС від 25.08.2020, яким скасовано пункт 7 наказу (по особовому складу) від 13.08.2020 №60-РС як нереалізованого про звільнення його мічмана, офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія» з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту);

скасувати наказ (по особовому складу) №23-РС від 28.08.2020, яким його звільнено як офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту ВМС Національного університету «Одеська морська академія», старшого мічмана за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Інституту Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України про:

визнання дій Інституту Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» щодо включення пункту 3 до наказу (по стройовій частині) №170 від 01.09.2020 протиправними;

скасування пункту 3 наказу (по стройовій частині) Інституту Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» №170 від 01.09.2020;

поновлення старшого мічмана на посаді офіцера групи охорони державної таємниці та захисту інформації Інституту Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» з 28.08.2020.

стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.09.2020 по день поновлення на займаній посаді.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя О. А. Шевчук

Повне судове рішення складено 19.10.2022.