Справа № 520/4570/22
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 жовтня 2022 року № 520/4570/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 05.04.2022 № 235 в частині застосування щодо поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 06.04.2022 № 191 о/с в частині звільнення поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області зі служби в поліції з 07.04.2022;

стягнути за рахунок державних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 07.04.2022 по день фактичного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ті події, за наслідками яких було проведене службове розслідування та притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності взагалі не містять фактичних даних (відсутні будь-які об`єктивні докази, крім свідчень заінтересованого водія, щодо якого планувалось скласти протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та двох невідомих осіб), які б свідчили про порушення позивачем Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію України» та інших нормативно- правових актів. Під час проведення службового розслідування Позивач не ознайомлений у встановленому порядку із висновками та матеріалами службового розслідування.

Як встановлено із матеріалів службового розслідування, воно призначене після отримання представником УГІ ГУНП в Харківській області на місці події відповідних заяв від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на підставі доповідної записки начальника УГІ ГУНП в Харківській області від 03.04.2022. Наказ про проведення службового розслідування також датований 03.04.2022 (вихідний день - неділя). Разом з тим, всі матеріали службового розслідування - це пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які вони надавали на місці події 03.04.2022. Вказані обставини дають об`єктивні підстави вважати, що на момент отримання пояснень від вказаних осіб, службове розслідування фактично ще призначене не було, а тому пояснення отримані поза його межами. Крім того, проведення службового розслідування відносно позивача тривало з 03.04.2022 по 05.04.2022 (всього 2 дні) та особи, які його проводили обмежились відібранням пояснень від вказаних вище осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . В матеріалах службового розслідування відсутній хоч один об`єктивний доказ вчинення позивачем тих дій, про які зазначають заявники, тобто докази вчинення дисциплінарного проступку. Про те, що службове розслідування було не повним та не об`єктивним свідчить той факт, що не були опитані невстановлені озброєні особи, які зупинили позивача та завдали йому тілесних ушкоджень, не був опитаний пасажир автомобіля, який рухався разом із ОСОБА_3 , не було вчинено будь-яких інших дій направлених на збір доказів та перевірку обставин, за якими призначене службове розслідування. Все це свідчить про те що службове розслідування проведено поверхнево, необ`єктивно, без мети встановлення істини у справі. Строки службового розслідування (фактично воно тривало 2 дні) свідчать додатково про його необ`єктивність та не сприяли реалізації позивачем своїх прав під час проведення службового розслідування, які передбачені ч. 2 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції, який затверджений наказом МВС України від 07.11.20овлені Законом строки. Тим більше, що і після звільнення позивач продовжував перебувати в зоні бойових дій, що не зашкодило йому подати позов, однак з пропущенням встановленого законом строку. Крім того, ст. 18 ДС НПУ передбачає право поліцейського вільно ознайомлюватись з матеріалами, зібраними під час службового розслідування, отже позивач не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами службового розслідування у строки, які б дозволили йому дотриматись строків звернення

Ухвалою судді від 07.06.2022 залишено позовну заяву без руху з підстав порушення строку звернення до суду.

Ухвалою судді від 09.06.2022 поновлено позивачу строк звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі в порядку ст. 262 КАС України.

Від представника відповідача Головного управління Національної поліції у Харківській області до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначено, що притягнення позивача до відповідальності у вигляді звільнення зі служби саме на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" є правомірним. При визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, його характеристика, а також шкоду, завдану авторитету органів поліції. Крім того, обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни мас право з урахуванням всіх обставин справи та. особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання. Обрання крайнього заходу дисциплінарного стягнення є обґрунтованим, виходячи з сутності виявлених порушень та вкрай негативних наслідків для авторитету Національної поліції України, відтак оскаржувані накази є правомірними та законними.

Враховуючи вищенаведене, вбачається, що посадові особи ГУНП в Харківській області під час проведення службового розслідування та застосування дисциплінарного стягнення діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь- якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом встановленого строку. Доводи позовної заяви не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та висновків службового розслідування. Матеріалами службового розслідування повністю підтверджується факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, отже підстав для задоволення позовних вимог - немає.

Представником позивача направлено до суду відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача просив задовольнити позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Так, представник позивача наголосив на необ`єктивності службового розслідування та відсутності об`єктивних доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема зауважив, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції слугували матеріали службового розслідування, які ґрунтуються на поясненнях трьох осіб, яких в розрізі обставин справи не можна вважати незацікавленими. Жодного об`єктивного доказу, яким перевірено достовірність наданих вказаними особами пояснень, в ході службового розслідування відповідачем здобуто не було, та більше того - навіть не здійснено будь-яких заходів направлених на таку перевірку. Пояснюючи відмову позивача давати свідчення, звертає увагу на шоковий стан позивача, який став наслідком нанесення тілесних ушкоджень невстановленими озброєними особами та перебуванням під загрозою автоматичної вогнепальної зброї. Представник позивача стверджує, що на момент відібрання пояснень у позивача, наказ про призначення службового розслідування прийнятий не був, тобто відповідачем порушено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції, який затверджений наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

До того ж акцентує увагу на тому, що кримінальне провадження № 0232 за ч. 3 ст. 368 КК України, закрите 27.04.2022 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, що підтверджується листом ТУ ДБР у м. Полтава від 01.06.2022 №5923-22/п/15-02-2-856/22.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Позивач проходив службу в ГУНП в Харківській області на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області у званні старшого сержанта поліції.

03.04.2022 до ГУНП в Харківській області надійшла доповідна записка УГІ ГУНП в Харківській області від 03.04.2022, згідно з якою інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_1 вимагали і отримали від ОСОБА_3 , 1970 р.н., та від ОСОБА_2 , 1972 р.н., грошові кошти за начебто порушення Правил дорожнього руху України. Попередньо встановлено, що 31.03.2022 вищевказані працівники поліції вимагали грошові кошти у сумі 20000 гривень від ОСОБА_2 за відсутність у останнього посвідчення водія, при цьому отримали 3000 гривень та 300 доларів США. 03.04.2022 вищевказані працівники поліції вимагали грошові кошти у сумі 1000 доларів США від ОСОБА_3 за нібито керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. При цьому у подальшому отримали 11000 гривень та 300 доларів США, які цього ж дня були вилучені працівниками територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві зі службового автомобілю «Митсубиши Аутлендер» н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні). Цього ж дня територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР № 0000232, за ч. 3 ст. 368 КК України. Враховуючи те, що у вказаних обставинах в діях капітана поліції ОСОБА_5 , старшого сержанта поліції ОСОБА_6 та можливо інших окремих працівників ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області вбачаються ознаки дисциплінарного проступку з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин події було вирішено за доцільне призначити службове розслідування за вищевказаними фактами.

В ході проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Харківській області від 03.04.2022 №521, опитаний гр. ОСОБА_2 пояснив, що 31.03.2022 він за кермом автомобіля «Volkswagen Touareg», н.з. НОМЕР_3 у якому також перебувала його дружина гр. ОСОБА_4 їхав з м. Мерефа Харківського району Харківської області у напрямку сел. Таранівка Зміївського району Харківської області. У районі блокпосту Лугове, їх зупинили поліцейські, які перебували на службовому автомобілі поліції «Mitsubishi Outlander»,н.з. НОМЕР_4 . До них підійшло двоє поліцейських, які не назвали свої посади, звання та прізвище, не пред`явили службових посвідчень, у зв`язку з чим, їх прізвищ ОСОБА_2 не знав, але повідомив, що може їх упізнати. Вказані поліцейські попросили документи, які надають право керувати автомобілем, на що ОСОБА_2 передав їм свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Поліцейські здійснили перевірку багажнику автомобіля, подивились під капотом автомобіля та знов попросили передати їм посвідчення водія, на що ОСОБА_2 повідомив, що посвідчення не має. Поліцейські повідомили, що у зв`язку з цим повинні вилучити транспортний засіб для потреб територіальної оборони, однак вказане питання можна вирішити за 20000 гривень. Оскільки у ОСОБА_2 таких грошей не було, останній повідомив, що при собі має 3 000 гривень, а вдома у нього є ще 300 доларів США. Поліцейські забрали свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та залишились очікувати на місці. Після повернення, ОСОБА_2 передав поліцейським гроші, а останні повернули свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Також опитаний гр. ОСОБА_3 , який пояснив, що 03.04.2022 він за кермом автомобіля «Volkswagen», н.з. НОМЕР_5 , разом з ОСОБА_7 їхав з м. Мерефа Харківського району Харківської області у напрямку сел. Таранівка Зміївського району Харківської області. На блокпосту Лугове, їх зупинили поліцейські, які перебували на службовому автомобілі поліції «Mitsubishi Outlander», н.з. НОМЕР_4 . До них підійшло двоє поліцейських, які не назвали свої посади, звання та прізвище, не пред`явили службових посвідчень. Вказані поліцейські здійснили огляд автомобіля ОСОБА_3 після чого повідомили останньому, що той, начебто, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Також поліцейські повідомили, що у зв`язку з цим повинні вилучити транспортний засіб для потреб територіальної оборони, однак вказане питання можна вирішити за 1 000 доларів США. Оскільки у ОСОБА_3 таких грошей не було, останній повідомив, що при собі має 11 000 гривень та 300 доларів США. Поліцейські забрали гроші та повідомили, що різницю грошей необхідно буде перевести на банківську картку, на що ОСОБА_3 повідомив, що немає таких грошей на картці, та поліцейські його відпустили. ОСОБА_7 не чув розмови та не бачив як ОСОБА_3 передавав поліцейським грошові кошти, оскільки ОСОБА_3 поліцейські відвезли на деяку відстань. У подальшому ОСОБА_3 повідомив про вказану подію працівникам територіальної оборони на блокпосту Лугове, які наздогнали та затримали вказаних поліцейських у селищі Червоний Велетень Зміївського району Харківської області та викликали відповідні правоохоронні органи. Через деякий час ОСОБА_3 впізнав та дізнався вказаних поліцейських, якими виявились інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_1 .

В рамках проведення службового розслідування та відповідно до порядку пп. 1 п. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту НПУ, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, інспектору сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_5 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшому сержанту поліції ОСОБА_1 запропоновано надати пояснення щодо подій за їх участі, а також громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які мали місце 31.03.2022 та 03.04.2022.

На пропозицію надати пояснення, старший сержант поліції ОСОБА_1 у порядку ст. 63 Конституції України відмовився, про що зазначено на бланку пояснення.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що 31.03.2022 та 03.04.2022 капітан поліції ОСОБА_5 та старший сержант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи на службі, замість виконання завдань, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», щодо виявлення причини та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вчинили відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дії, які призвели до внесення працівниками територіального управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, до ЄРДР № 0000232 відомостей щодо вчинення поліцейськими кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

05.04.2022 був зроблений висновок, затверджений начальником ГУНП в Харківській області, який визнав необхідність застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_8 на підставі вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п. 1, 2, 6 ч. 3 статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 та ч. 3 ст.18, п. 2 ч. 1 ст. 23 та ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

На підставі висновку службового розслідування начальником Головного управління поліції в Харківській області прийнято наказ № 235 від 05.04.2022, яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 1, 2, 6 ч. 3 статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України у частині неутримання від протиправних дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, їх не виконали, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині недотримання положень Конституції, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, непрофесійного виконання своїх службових обов`язків, ч. 3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині того, що 31.03.2022 та 03.04.2022 безпосередньо звертаючись до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не назвали своє прізвище, посаду, спеціальне звання, вимог ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», що виявилося у тому, що 31.03.2022 та 03.04.2022 не виконали зобов`язання щодо поінформування водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про конкретну причину зупинення їх транспортних засобів з детальним описом підстави зупинення, визначеної у ч.1,2 цієї статті, вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», до поліцейського сектору реагування патрульної поліції у ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника ГУНП від 06.04.2022 № 191 о/с реалізовано дію наказу від 05.06.2022 №235, звільнено зі служби в поліції ОСОБА_1 .

Судом в ході розгляду справи також встановлено, що кримінальне провадження №0000232 від 03.04.2022 р. за ч.3 ст. 368 КК України закрито 27.04.2022 р. на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Перевіряючи оскаржуваний наказ на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно ст. 19 Закону України «Про національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІП (надалі - Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Законом України «Про національну поліцію» визначені основні обов`язки поліцейського, передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. (пп. 1, 2 ч. 1 та ч. 3 ст.18).

Пунктами 1, 2, 6 ч. 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. (п. 2 ч. 1 ст. 23 та ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»)

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 вказаного вище Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Аналіз вищезазначених норм діючого законодавства свідчить про те, що обов`язковою умовою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення є наявність встановленого факту невиконання чи неналежного виконання ним службової дисципліни, а також наявність обґрунтованих підстав для застосування до працівника органів поліції заходів дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як вбачається з копії наказу від 03.04.2022 № 521 про призначення службового розслідування, вказаний наказ прийнятий з метою перевірки можливого порушення службової дисципліни з боку позивача, наказ прийнято на підставах та в межах повноважень відповідного керівника.

Судом з матеріалів службового розслідування встановлено, що позивач відмовився від надання пояснень щодо себе в ході службового розслідування, жодної інформації членам комісії, які проводили службове розслідування, та яка б спростовувала повідомлення громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не надав, як і не надав до суду жодних доказів на підтвердження своїх пояснень, зазначених у позові.

Так, відмова від надання пояснень є правом позивача згідно з приписами ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, однак свідчить про небажання позивача сприяти ходу службового розслідування.

Як вбачається зі змісту пояснень громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відібраних в ході службового розслідування, вони відповідають поясненням вказаних громадян в заявах від 03.04.2022, поданих ними до поліції.

Посилання позивача на не проведення опитування невстановлених осіб, які начебто завдали йому тілесних ушкоджень 03.04.2022, суд не бере до уваги, як належне обґрунтування порушення прав позивача в ході службового розслідування, з огляду саме на відсутність даних щодо вказаних осіб та не доведення позивачем фактів отримання ним тілесних ушкоджень 03.04.2022.

Крім того, суд звертає увагу, що 24 лютого 2022 року Президентом України прийнято Указ №64 2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Відповідно до пункту 1 Указу введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133 2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Приписами Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII встановлено, що: - під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану" (ч.4 ст 8); - поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості; здійснює у взаємодії зі Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями (пп. 24, 34 ч. 1 ст. 23).

Суд вважає, що початок збройної агресії РФ проти України з 24.02.2022 мав вплив на обставини, які входять до предмету доказування в даній справі, що має бути враховано судом при прийнятті рішення.

Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли в період дії воєнног стану в Україні на початку 2-го місяця вторгнення РФ на територію України. Законом прямо передбачено участь підрозділів поліції у здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у взаємодії зі збройними силами України та іншими військовими формуваннями.

Отже, в період воєнного стану поведінка поліцейських як осіб, задіяних у заходах по забезпеченню оборони та захисту держави, має в повній мірі відповідати цілям та меті роботи Національної поліції України.

При цьому, враховуючи обстановку в. м.Харкові та області на початку квітня 2022 року, ведення на частині такої території активних бойових дій та постійні обстріли, суд оцінює як співмірний та достатній строк проведення службового розслідування відносно позивача, зокрема, зважаючи на відсутність будь-яких суперечностей у зібраних матеріалах та ненадання позивачем як пояснень, так і доказів на їх підтвердження, які б спростовували надану громадянами інформацію.

Відтак, на переконання суду, матеріалами службового розслідування підтверджується те, що поведінка позивача є цілком несумісною з вимогами, які ставляться до поліцейських, особливо, в період дії воєнного стану.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

З висновку службового розслідування, що міститься у матеріалах справи, вбачається відповідність висновків службового розслідування обставинам події.

Згідно з ч.ч. 3,7,8,9 ст. 19 Дисциплінарного статуту НПУ під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

За частинами 2,3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. Відповідно до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

З аналізу положень Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту вбачається, що зазначений перелік визначений таким чином, що кожне наступне стягнення є суворішим за попереднє. Отже, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції є найсуворішим дисциплінарним стягненням.

Суд наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд акцентує увагу на тому, що поліцейський повинен дотримуватись покладених на нього вимог, що передбачено вимогами Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію», та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно органів поліції та спричинити суспільний резонанс.

Зі змісту Присяги поліцейського, текст якої наведено у ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», вбачається, що особа, яка вступає на службу в поліцію, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Суд, з огляду на встановлені у цій справи фактичні обставини, дійшов висновку, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Суд критично оцінює посилання скаржника на закриття кримінального провадження, оскільки позивача звільнено за порушення саме службової дисципліни, вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України "Про Національну поліцію".

Обставини закриття кримінального провадження № 0000232 та висновок слідчого про відсутність в діях співробітників ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 та ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не доводить відсутності в діях позивача складу дисциплінарного проступку, оскільки підстави та порядок притягнення осіб до кримінальної та дисциплінарної відповідальності є різними.

Суд наголошує, що в рамках спірних правовідносин при розгляді даної справи не повинно досліджуватись питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення кримінального правопорушення, а повинна надаватись правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

Не притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які не сумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники національної поліції власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Суд зазначає, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 826/7830/17.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем доведено обґрунтованість прийняття спірних наказів та пропорційність обраного виду дисциплінарного стягнення вчиненому позивачем порушенню, тому накази скасуванню не підлягають, вимоги позову в частині поновлення на посаді та оплати вимушеного прогулу, як похідні, також задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.