Справа № 439/811/22
Суддя: Рахімова О. В.
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 439/811/22

Провадження № 2-а/439/12/22

13 жовтня 2022 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Рахімової О.В..,

з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сиротюк Р.М.,

відповідача Сухович Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Суховича Назара Івановича та Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову поліцейського СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУНГІ у Львівській області Суховича Назара Івановича БАВ № 443299 від 05.07.2022 про накладення на нього, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 гри. за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП. Закрити відносно нього, провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що 05.07.2022 року відносно нього, поліцейським СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Суховичем Назаром Івановичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серії БАВ № 443299 про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі вісімсот п`ятдесят гривень. Позивач вважає, що постанова винесена незаконно. Зазначає, що 05.07.2022 року об 00 год. 17 хв. його дійсно зупинили патрульні поліції м. Броди і стверджували, що його транспортний засіб моделі Liberty Moto Impulse без номерного знаку. В той же час Правил дорожнього руху України, а саме: пунктом 1.10 визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також, встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Таким чином, позивач наголошує, що Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. В іншому такий транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом. Оскільки позивача транспортний засіб має потужність двигуна 1,2 кВт, а тому позивач наголошує, що він не відноситься до механічних транспортних засобів, у зв`язку з чим, такий транспортний засіб не підлягає обов`язковій реєстрації та керування ним не передбачає обов`язкового отримання посвідчення водія відповідної категорії. А тому позивач звертає увагу суду що під час зупинки відповідач не розібрався із ситуацією, яка сталась, не дослідив належним чином всіх обставин справи, а тому просить скасувати постанову про накладення на нього, адміністративного стягнення та закрити відносно нього, провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Сиротюк Р.М. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити на підставі викладені в позові.

Відповідач - поліцейський СРПП відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Сухович Назара Івановича в задоволені позову просив відмовити, пояснив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом моделі Liberty Moto Impulse без номерного знаку та є мопедом, тому підлягає відповідальності за ч.6ст. 121 КУпАП.

Представник Головного управління національної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином сповіщений про місце, час розгляду справи.

Ухвалою суду від 25 липня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, вивчивши надані позивачем по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Доказами у справі встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ за № 443299 від 05 липня 2022 року, яка складена поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Суховичем Назаром Івановичем, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Зі змісту постанови вбачається, що 05 липня 2022 року близько 00 години 10 хвилини по вулиці Л. Українки, що в місті Броди Львівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом моделі Liberty Moto Impulse, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив пункт 2.9 в. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 30.1. Правил дорожнього руху України закріплено, що власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

За порушення означених пунктів Правил дорожнього руху України настає відповідальність, визначена законом.

Так, диспозицією частини 6 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР), встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.10. ПДР України, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.; мопед двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Термін «мопед» позначає в Правилах дорожнього руху категорію двоколісних транспортних засобів, які за своїми технічними характеристиками поступаються більш швидким двоколісним транспортним засобам і перевищують велосипеди. Мопед, незалежно від його зовнішнього вигляду, має такі характерні ознаки: двигун до 50 см3 та/або електродвигун потужністю до 4 кВт. Якщо двоколісний транспортний засіб обладнаний одночасно педалями та електродвигуном потужністю до 4 кВт, то він прирівнюється до мопеда, а особа, яка керує ним, зобов`язана мати посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «А1». Максимальна швидкість руху мопеда обмежується 60 км/год.

Відповідно до п. 2.13 ПДР України до категорії транспортні засоби А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Таким чином, Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття "механічний транспортний засіб" та "транспортний засіб" і різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 01 березня 2018 року в справі № 278/3362/15-к.

Позивачем у позовній заяві наголошено, що останній повністю заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, так як він не є його суб`єктом, оскільки транспортний засіб - електроскутер марки «Liberty Moto Impulse», яким він керував 05 липня 2022 року о 00 годині 17 хвилин в с. Хацьки по вул. Героїв України, не є механічним транспортним засобом і не підлягає державній реєстрації, адже має потужність двигуна менше ніж 3 кВт.

Технічні параметри транспортного засобу, яким керував позивач, модель: Електроскутер Liberty Moto Impulse, серійний номер НОМЕР_1 , потужність 1200 Вт (а.с. 19,20).

Відтак, відповідно до вищевказаних норм, на переконання суду, транспортний засіб марки «Liberty Moto Impulse», яким керував позивач 05 липня 2022 року о 00 годині 10 хвилин в м. Броди по вул. Л. Українки, являється двоколісним транспортним засобом, який за своїми технічними характеристиками прирівняний до мопеду, однак не є механічним транспортним засобом, адже обладнаний електродвигуном потужністю менше 3 кВт., тому не підлягає державній реєстрації, а особа, яка ним керує, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2. 9 (в) ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким вказаний електроскутер марки «Liberty Moto Impulse» не являється.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем у порушення вимог частини 2 статті 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Крім того, суд констатує, що у постанові, яка оскаржується, інспектором поліції не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім, про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Водночас, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї постанови № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року зазначено про те, що обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відтак, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України закріплено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 268, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 6, 9, 73, 74, 77, 139, 241, 242, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Суховича Назара Івановича та Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУНГІ у Львівській області Суховича Назара Івановича БАВ № 443299 від 05.07.2022 про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 гри. за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП та провадження закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач 1: поліцейський СРПП відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Сухович Назар Іванович, місцезнаходження: Львівська область, місто Броди, майдан Свободи, 10.

Відповідач 2: Головне управління національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: вулиця Генерала Григоренка, 3, Львів, Львівська область .

Суддя О.В. Рахімова