Справа № 380/3254/21
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №380/3254/21

адміністративне провадження № К/990/18822/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Мацедонської В.Е., Данилевич Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 380/3254/21

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправними дій, стягнення індексації,

за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ревера Сергія Васильовича

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого судді Святецького В.В., суддів: Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), у якому просив:

1.1. визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року до 30 серпня 2018 року;

1.2. стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 30 серпня 2018 року у сумі 95 953,35 грн.

2. На обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач здійснив невірне нарахування йому суми індексації за спірний період. Так, позивач уважає, що відповідач був зобов`язаний нарахувати та виплати йому індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 30 серпня 2018 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця. Крім того, позивач вказує, що відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 10 червня 2020 року № 3942, проведеної за його заявою Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, сума індексації грошового забезпечення, яка підлягала виплаті позивачу за період з 01 січня 2016 року до 30 серпня 2018 року повинна становити 100456,56 грн.

3. У поданому до суду першої інстанції відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та наполягав на тому, що у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013) істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення, зокрема, внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення. При цьому, відповідач доводив, що Постановою № 1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення, починаючи з 01 грудня 2015 року, але й фактично визначено базовий місяць (січень 2016 року), який необхідно враховувати в подальшому для проведення індексації. Крім того, відповідач наполягав, що висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 10 червня 2020 року № 3942 за результатами проведення судово-економічної експертизи по заяві ОСОБА_1 від 04 червня 2020 року не має заздалегідь встановленої сили, експертне дослідження було проведено без застосування норм законодавства України, яке регулювало порядок обчислення індексації протягом усього часу проходження військової служби позивачем.

ІІ. Установлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи.

4. ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.

5. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по строковій частині) від 30 серпня 2018 року №194 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 навідника 3-ої обслуговуючої 8-ої реактивної артилерійської батареї 3-го реактивного артилерійського дивізіону, звільнено з військової служби в запас за підпунктом «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та направлено на військовий облік до Самбірського ОРВК Львівської області.

6. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року у справі №380/4830/20 визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року до 30 серпня 2018 року. Стягнуто з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 30 серпня 2018 року. У задоволенні позовних вимог про стягнення з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 30 серпня 2018 року у сумі 100456,56 грн відмовлено.

7. На виконання вказаного судового рішення ВЧ НОМЕР_1 нарахувала та виплатила позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 30 серпня 2018 року у сумі 4503,21 грн.

8. Згідно з довідкою-розрахунком ВЧ НОМЕР_1 від 17 серпня 2020 року №97 при нарахуванні індексації для розрахунку суми індексації ОСОБА_1 базовим місяцем було визначено січень 2016 року.

9. Не погодившись із сумою виплаченої відповідачем індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

ІІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

10. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

10.1. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення не у повному обсязі за період з 01 січня 2016 року по 30 серпня 2018 року.

10.2. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця індексації - січень 2008 року та з 01 березня 2018 року до 30 серпня 2018 року з урахуванням базового місяця індексації - березень 2018 року та з урахуванням виплаченої суми.

11. Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року (далі - Постанова № 1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови № 1294, а згодом розмір посадового окладу позивача було змінено 01 березня 2018 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 (далі - Постанова № 704). Тому, з урахуванням приписів пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078), суд першої інстанції дійшов висновку, що січень 2008 року став базовим місяцем для нарахування індексації заробітної плати позивача. У такому ж порядку нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до наказу Міністерства оборони України «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» від 01 березня 2018 року № 90. Таким чином, за висновком суду першої інстанції, з березня 2018 року при виплаті індексації грошового забезпечення базовим місяцем є березень 2018 року. В решті спірного періоду базовий місяць повинен був залишатися незмінним, а саме: січень 2008 року.

12. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду 26 жовтня 2021 року та ухвалено постанову, якою відмовлено у задоволенні позову повністю.

13. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013, яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та підлягала застосуванню з 01 грудня 2015 року (далі - Постанова № 1013), з 01 січня 2016 року істотно змінився порядок нарахування індексації, оскільки «базовим» місяцем (місяцем, від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, до досягнення ним порогу 103%) визначено місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не підвищення розмірів мінімальної заробітної плати чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімального розміру. Суд апеляційної інстанції урахував, що у період, в який позивач проходив військову службу та йому нараховувалася індексація грошового забезпечення, а такий розпочався до грудня 2015 року, Порядок № 1078 діяв у різних редакціях та встановлював відмінні підстави для нарахування індексації та встановлення базового місяця. Так, у період по грудень 2015 року індексація грошового забезпечення проводилася в разі підвищення грошового забезпечення за рахунок будь-яких його складових, що не мали одноразового характеру. З 1 грудня 2015 року для проведення індексації необхідно встановити місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не складових заробітної плати, в даному випадку грошового забезпечення. При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що січень 2008 року як базовий застосовується лише щодо працівників, передбачених пунктом 10-2 Порядку №1078, зокрема, щодо новоприйнятих, переведених працівників тощо, до яких позивач не належить, а тому визнав такими, що не підлягають задоволенню вимоги про визнання протиправними дій та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу з встановленням базового місяця січень 2008 року за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року.

13.1. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що у зв`язку з набранням чинності Постановою № 704 для спірного періоду з 01 березня 2018 року до 30 серпня 2018 року включно індекс споживчих цін за 1 або 100 слід прийняти в березні 2018 року. При цьому, з огляду на офіційні данні, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) поріг індексації 103% перевищено лише у жовтні 2018 року, а опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року. Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що грошове забезпечення ОСОБА_1 у період з березня до серпня 2018 року індексації не підлягало, а тому право позивача у період з 01 березня 2018 року до 30 серпня 2018 року не є порушеним та не підлягає судовому захисту.

ІV. Касаційне оскарження

14. 21 липня 2022 року у Верховному Суді зареєстровано касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ревера Сергія Васильовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року, в якій скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

15. На обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження представник позивача зазначає, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, неправильно застосував пункт 10-2 Порядку № 1078 без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19, від 24 вересня 2020 року у справі №806/2883/17, щодо вірного визначення базового місяця для нарахування індексації.

15.1. Покликаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у наведених постановах, заявник касаційної скарги наполягає, що базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас всі інші місяці у цьому проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку часу з січня 2008 року до березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.

16. Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2022 року у складі колегії суддів: головуючого судді Шевцової Н.В., суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е., відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника позивача. Витребувано із Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи №380/3254/21.

17. До Верховного Суду 23 серпня 2022 року надійшов відзив А1108 на касаційну скаргу, в якому відповідач, спростовуючи доводи касаційної скарги, просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

18. 6 вересня 2020 року справа № 380/3254/21 надійшла до Верховного Суду.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування

19. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

20.1. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

20.2. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

21. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03 липня 1991 року (далі - Закон №1282-ХІІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), положеннями статті 1 якого визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

22. Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

23. Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

24. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078, в редакції, чинній до 15 березня 2018 року).

25. Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

26. Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

27. За змістом пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

28. Пунктом 4 Порядку №1078 передбачено, серед іншого, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

29. Згідно з абзацами першим та другим пункту5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

30. Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (пункт 10-2 Порядку №1078).

31. 15 березня 2018 року набрала чинності Постанова Кабінету Містерів України «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 28 лютого 2018 року № 141, якою, серед іншого, викладено абзаци перший та другий пункту 5 Порядку №1078 викладено у такій редакції: «У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.».

VІ. Позиція Верховного Суду

32. Частиною першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

33. Верховний Суд зауважує, що касаційна скарга не містить доводів щодо незгоди скаржника із рішенням суду апеляційної інстанцій у частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення позивача у період з 01 березня 2018 року до 30 серпня 2018 року та про стягнення з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 30 серпня 2018 року, а тому відповідно до положень частини першої статті 341 КАС України Верховний Суд не переглядає оскаржуване судове рішення у цих частинах.

34. Отже, спірним у цьому касаційному провадженні є питання правильності визначення відповідачем базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року.

35. У цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2021 року у справі № 380/4830/20 (яке набрало законної сили) відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 30 серпня 2018 року у сумі 4503,21 грн. При цьому, відповідач при нарахуванні індексації для розрахунку суми індексації ОСОБА_1 базовими місяцями визначив січень 2016 року та березень 2018 року.

36. У свою чергу, позивач уважає, що базовим місяцем для нарахування індексації його грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року повинен бути січень 2008 року.

37. Частиною п`ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

38. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року касаційне провадження у справі відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, з врахуванням доводів касаційної скарги про те, що в оскаржуваному судовому рішенні суд апеляційної інстанції не правильно застосував пункт 10-2 Порядку № 1078, не врахувавши висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19, від 24 вересня 2020 року у справі №806/2883/17, щодо вірного визначення базового місяця для нарахування індексації.

39. За змістом пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

40. Колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово надавала роз`яснення як треба розуміти подібність правовідносин.

41. Розглядаючи це питання, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25 квітня 2018 року у справі № 925/3/7, пункт 40 постанов від 25 квітня 2018 року у справі № 910/24257/16).

42. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц).

43. При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

44. Колегія суддів наголошує, що висновки, викладені у постановах Верховного Суду перебувають у нерозривному зв`язку із обсягом встановлених у кожній конкретній справі окремо. Тому адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, здійснені на підставі відмінних фактичних обставин справи.

45. Аналіз постанов Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19, від 24 вересня 2020 року у справі №806/2883/17, на які посилається у касаційній скарзі представник позивача, як на приклад правильного застосування пункту 10-2 Порядку № 1078, не підтверджує підставу для касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції у справі, яка розглядається, оскільки наведена у касаційній скарзі судова практика щодо застосування Верховним Судом при вирішенні справ норм матеріального та процесуального права не є релевантною до предмета позову та встановлених судовим розглядом обставин у цій справі.

46. Так, судовим розглядом у справі №240/11882/19 було встановлено, що індексація позивачу у тій справі не була нарахована та виплачена, у зв`язку з чим Верховний Суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про передчасність позовної вимоги щодо визначення базового місяця при нарахуванні індексації, оскільки у цій частині права позивача ще не були порушені.

47. Тобто, у справі №240/11882/19 Верховним Судом не досліджувалося питання механізму розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки розрахунок індексації відповідачем не здійснювався і, відповідно, базовий місяць (місяць підвищення) ним не визначався.

48. У постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а Верховним Судом взагалі не надавалася оцінка висновкам судів попередніх інстанцій щодо застосування норм матеріального права при вирішенні спору по суті, натомість Верховний Суд перевіряв дотримання судом апеляційної інстанції приписів статті 254 КАС України при роз`ясненні ухваленого ним судове рішення.

49. У справі № 806/2883/17 спір стосувався правильності визначення відповідачем базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за період з 1 квітня 2007 року до 31 грудня 2012 року. Водночас висновки Верховного Суду у постанові від 24 вересня 2020 року у справі №806/2883/17 стосувалися питання застосування постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2007 року №594 «Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007 році» у контексті того, чи змінювалися нею встановлені законодавством розміри та види грошового забезпечення військовослужбовців або вводилися нові види грошового забезпечення.

50. При цьому, колегія суддів не встановила наявності певної правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 24 вересня 2020 року у справі №806/2883/17, щодо застосування пункту 10-2 Порядку № 1078 у контексті вірного визначення базового місяця для нарахування індексації.

51. Отже, наведені постанови Верховного Суду у межах спірних правовідносин у цій справі не можуть бути прикладом правозастосування, яке повинно враховуватися судом при виборі норми права, що підлягає застосуванню відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

52. З огляду на наведене, колегія суддів Верховного Суду констатує, що обставини справи та спірні правовідносини у справі № 380/21014/21 та у справах №200/9297/19-а, № 240/11882/19, №806/2883/17, не є подібними, що виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України за цією касаційною скаргою.

53. У силу вимог пункту 5 частини першої статті 339 КАС України, вказані обставини є підставою для закриття касаційного провадження судом касаційної інстанції.

54. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 339, 345, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження №К/990/18822/22 за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ревера Сергія Васильовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі №380/3254/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

Н.В. Шевцова

В.Е. Мацедонська

Н.А. Данилевич ,

Судді Верховного Суду