Справа № 640/15612/22
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 жовтня 2022 року м. Київ № 640/15612/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., ознайомившись із позовною заявою

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби України

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 15.05.2019 №Ф-245427-17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2022, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

В зазначеній ухвалі, серед іншого, зазначено, що позивачем не надано належних доказів, які б надавали суду підстави визнати причини пропуску звернення до суду поважними.

З матеріалів вказаного позову вбачається, що оскаржувана вимога була прийнята 15.05.2019, тоді як з вказаним позовом позивач звернулась лише 16.09.2022.

На виконання ухвали від 30.09.2022, позивачем було подано заяву про поновлення строку на подання вказаного позову.

Так, в обґрунтуванні строків звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів позивач посилається на те, що в листопаді 2021 року через застосунок «приват 24» позивачу стало відомо, що на її картковий рахунок накладено арешт. Надалі під час телефонної розмови з виконавцем, останнім коротко було повідомлено представника позивача, що цей борг пов`язаний з ФОП та ЄСВ.

Зазначено, що позивач не могла знати про існування вимоги від 15.05.2019, оскільки остання починаючи з 2017 року по сьогоднішній день знаходиться за кордоном.

Розглянувши заяву представника позивача, суд зазначає наступне.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені у нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обрахунку його початку, але й природу спірних правовідносин, з приводу захисту прав, свобод та інтересів у яких особа звертається до суду.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, судом було зауважено, що лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку для звернення до суду без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення військового стану вплинуло на роботу представника позивача, що в свою чергу обумовило пропуск строку на звернення до суду.

Суд звертає увагу, що саме факт ведення воєнного стану не є безумовною поважною причиною для поновлення будь якого процесуального строку. Дана обставина не звільняє заявника від наведення обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на подання позовної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 27.09.2022 у справі №420/1250/21 та від 27.09.2022 у справі №160/12862/21.

З огляду на те, що представником позивача не надано доказів на підтвердження обставин, які вплинули на несвоєчасність звернення до суду, відсутності інших доводів та доказів щодо поважності пропущення позивачем строку звернення до суду, слід дійти висновку про пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду без поважних причин.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду, представником позивача в заяві на усунення недоліків позовної заяви не обґрунтовано поважності причин пропущення такого строку, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 122, 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачеві разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Довести до відома позивача, що у відповідності до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.