Справа № 640/2993/22
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

17 жовтня 2022 року м. Київ № 640/2993/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СІТІ КЕПІТАЛ"
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СІТІ КЕПІТАЛ" (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкову вимогу та рішення про опис майна.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 17.05.2022 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд :

1. зупинити дію податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві №0- 2655 від 29 листопада 2021 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі про її скасування;

2. зупинити дію рішення Головного управління ДПС у м. Києві №0-2655 від 29 листопада 2021 року про опис майна ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СІТІ КЕПІТАЛ" (код СДРПОУ 33302670) у податкову заставу до набрання законної сили судовим рішенням у справі про його скасування;

3. заборонити Головному управлінню ДПС у м. Києві вчиняти будь-які дії з виконання рішення Головного управління ДПС у м. Києві №0-2655 від 29 листопада 2021 року про опис майна ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СІТІ КЕПІТАЛ" (код СДРПОУ 33302670) у податкову заставу та податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві №0-2655 від 29 листопада 2021 року.

4. заборонити Головному управлінню ДПС у м. Києві вчиняти будь-які дії на підставі податкової вимоги №0-2655 від 29 листопада 2021 року щодо банківських рахунків та/або грошових коштів, та/або майна, належних та/або що будуть належати пайовим інвестиційним фондам - ПАЙОВИЙ ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "БРАВІС", (код СДРІСІ 23300289) та ПАЙОВИЙ ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "СІТІФОНД" (код СДРІСІ: 233140), а саме:

- двокімнатна квартира №545 у буд. 6-а на вул. Чорновола В`ячеслава у м. Бровари Київської обл., загальною площею 66,9 кв. м., реєстраційний номер 106:

- банківські рахунки та грошові кошти, що на них знаходяться: НОМЕР_1 в AT "ОТП Банк" (ПЗНВІФ "БРАВІС") НОМЕР_2 в з АБ "Укргазбанк" (ПЗНВІФ "БРАВІС") НОМЕР_3 в AT "Правекс банк" (ПЗНВІФ "БРАВІС") НОМЕР_4 (гривня, євро, долар) в AT "ОЩАДБАНК" (ПЗНВІФ "СІТІФОНД").

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СІТІ КЕПІТАЛ" про забезпечення позову повернуто без розгляду з підстав недотримання вимог частини третьої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем взагалі не обґрунтовано доцільності вжиття кожного з вказаних ним заходів забезпечення позову.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2022 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СІТІ КЕПІТАЛ" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СІТІ КЕПІТАЛ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2022 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Направляючи заяву про забезпечення позову на продовження розгляду до суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції зазначено:

«Поряд з цим, із змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову така містить обґрунтування та доводи заявника, які на переконання останнього свідчать про існування підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що у випадку, якщо суд першої інстанції розглядаючи таку заву вважає таку недостатньо чи неналежно обґрунтованою, суд праві відмовити у вжитті таких заходів забезпечення позову, однак недостатність чи неналежність обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може слугувати підставою для залишення такої заяви без розгляду.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та приймаються колегією суддів в якості належних.

При цьому, колегія суддів не надає оцінку доводам апеляційної скарги в частині обґрунтування доводів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, оскільки зазначені доводи повинні розглядатися судом першої інстанції та їм повинна надаватися оцінка при розгляді заяви по суті.

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги в частині розгляду по суті заяви про вжиття заходів забезпечення позову в рамках даного апеляційного провадження задоволенню не підлягають.

Крім того, з мотивувальної частини спірної ухвали вбачається, що підставою для залишення заяви про вжиття заходів забезпечення позову слугувала її невідповідність частині 4 статті 152 цього Кодексу адміністративного судочинства України.

Поряд із цим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем до заяви про вжиття заходів забезпечення позову додано платіжне доручення №1022 від 10.05.2022 відповідно до якого заявником сплачено судовий збір в розмірі 744,30 грн.

Відтак, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для залишення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову без розгляду, спростовуються наявними матеріалами справи.».

З огляду на повернення до Окружного адміністративного суду міста Києва матеріалів оскарження ухвали суду від 19.05.2022 року про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду, суд розглядає заяву про забезпечення позову, подану ТОВ «Компанія управління активами «Сіті Кепітал» від 17.05.2022 року з урахуванням висновків, викладених у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2022 року.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу, що посилання у мотивувальній частині постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2022 року про повернення без розгляду заяви про забезпечення позову судом першої інстанції з підстав недотримання заявником вимог частини четвертої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України не відповідає дійсності.

Так, посилання в мотивувальній частині ухвали суду від 19.05.2022 року на відсутність сплати судового збору заявником, що зумовило б додаткові підстави для повернення без розгляду заяви про забезпечення позову від 17.05.2022 року, відсутнє.

Зокрема, спростуванням обставини повернення заяви про забезпечення позову на підставі частини четвертої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України є посилання судом в абзаці 10 першої сторінки вступної частини ухвали суду: «До клопотання про забезпечення позову долучено доказ сплати судового збору, а саме, квитанцію від 10.05.2022 року №1022 на суму 744,30 грн.».

Суд звертає увагу, що по тексту ухвали від 19.05.2022 року судом не встановлено відсутності сплати судового збору за подання позивачем позовної заяви або не підтвердження зарахування коштів до Державного бюджету України за квитанцією від 10.05.2022 року №1022.

Таким чином, із змісту ухвали суду від 19.05.2022 року висновується, що судом першої інстанції допущено описку в реченні, що передує резолютивній частині: «Враховуючи невідповідність заяви про забезпечення позову частині четвертій статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, що виявляється у її передчасності, суд дійшов висновку про повернення заяви без розгляду.», а саме в зазначенні частини «четвертої» замість частини «третьої» статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки за змістом останнього, судом встановлено передчасність поданої позивачем заяви про забезпечення позову, що не може стосуватися несплати судового збору, оскільки несплата та не долучення доказу сплати судового збору до заяви про забезпечення позову є окремою та самостійною підставою для повернення такої заяви.

Крім того, вказаний у вищевказаному реченні мотив повернення заяви про забезпечення позову без розгляду з підстав передчасності стосувався відсутності належного обґрунтування запропонованих позивачем суду до вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, під час вирішення заяви про забезпечення позову суд бере до уваги висновки, викладені у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2022 року в частині, що стосується решти мотивів скасування ухвали суду від 19.05.2022 року про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду.

Судом встановлено, що у заяві про забезпечення позову позивач просить суд зупинити дії податкову вимогу та рішення про опис майна, а саме квартири, яка складається з двох житлових кімнат, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 66, 9 кв.м. за адресою: вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 6-а, кв. 545, яка, за поясненнями позивача, лише перебуває у його управлінні, в той час, як власником є цього майна є Пайовий закритий недиверсифікований венчурний інвестиційний фонд «Бравіс», що в свою чергу, зумовлює очевидну протиправність оскаржуваних рішень, які є предметом спору у справі №640/2993/22.

На підтвердження того, що зазначене майно не перебуває у власності позивача останнім долучено лист Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 29.09.2022 року №09/04/8912, який є додатком до додаткових пояснень від 30.09.2022 року.

Крім того, позивач просить суд заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії з виконання рішення про опис майна та будь-які дії на підставі оскаржуваної податкової вимоги.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, ТОВ «Компанія з управління активами «Сіті Кепітал» посилається на очевидну протиправність оскаржуваних рішень з зазначених вище підстав, оскільки спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, в тому числі ті, які стали підставою для нарахування пені, стосуються саме позивача, як платника податків, а не інститутів спільного інвестування, активи яких перебувають у позивача в управлінні, зокрема, описаний спірним рішенням об`єкт нерухомого майна.

Крім того, в обґрунтування необхідності забезпечення позову, позивачем зазначено, що в межах стягнення відповідачем коштів за спірною податковою вимогою, буде накладено арешт на всі банківські рахунки, відкриті для пайових фондів, та списано грошові кошти без відокремлення таких рахунків та майна. Зокрема, такі заходи призведуть до порушення не тільки прав позивача, але й інститутів спільного інвестування та їх учасників.

Таким чином, як діяльність позивача, так і діяльність пайових інвестиційних фонів внаслідок дій відповідача може бути заблоковано.

Враховуючи викладене, позивач просить суд заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною четвертою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до частини п`ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При цьому частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Як зазначено позивачем, оскаржувані в цій справі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Так, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що судам необхідно враховувати, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Обґрунтовуючи у заяві про забезпечення позову можливість настання негативних наслідків для позивача у майбутньому в разі не зупинення дії податкової вимоги та рішення про опис майна, до вирішення позову по суті, останнім не доведено суду, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а лише зазначає про імовірність настання таких наслідків взагалі (на кшталт, ймовірності накладення арешту), без зазначення конкретних обставин, що свідчать про можливість настання таких наслідків.

Зокрема, долучені позивачем докази щодо відсутності права власності на описане одним з спірних рішень нерухоме майно є фактично доказами в обґрунтування позовних вимог в частині протиправності оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим, підлягають дослідженню та оцінці судом в межах розгляду справи по суті.

В свою чергу, задоволення вимог заяви про забезпечення позову, на думку суду, призведе до фактичного вирішення справи по суті позовних вимог, що є недопустимим.

Жодних доказів, у розумінні статей 73, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було.

Крім того, суд враховує, що згідно з абзацом 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, що додатково свідчить про недоцільність заборони відповідачу вчиняти будь-які дії з виконання як рішення про опис майна, так і податкової вимоги.

Отже, з урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави стверджувати про очевидну протиправність рішень суб`єкта владних повноважень та очевидну протиправність порушення прав або інтересів позивача дією спірних у цій справі рішень, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СІТІ КЕПІТАЛ" про забезпечення адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України

Повну ухвалу складено 17.10.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна