Справа № 440/9043/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 жовтня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/9043/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката Дяченка Едуарда Володимировича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2022 адвокат Дяченко Едуард Володимирович, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 , направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов, заявлений до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 08.11.2018 про відкриття виконавчого провадження №57625328;

- скасувати постанову від 08.11.2018 про арешт майна боржника, постанову від 01.06.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову від 07.10.2022 про арешт коштів боржника, що винесені відповідачем у виконавчому провадженні №57625328.

Позовна заява надійшла до суду 19.10.2022 та зареєстрована того ж дня за вх. №47504/22.

Разом з позовом заявник подав до суду заяву про забезпечення позову в порядку статей 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом зупинення стягнення на підставі постанов Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 08.11.2018 про відкриття виконавчого провадження, від 08.11.2018 про арешт майна боржника, від 01.06.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та від 07.10.2022 про арешт коштів боржника, прийнятих в рамках ВП №57625328 на примусове виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Полтави від 25.09.2018 у справі №552/1036/18 до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі.

В обґрунтування даної заяви заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на його користь, оскільки доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити його права, так як правові наслідки прийняття спірного рішення настануть до прийняття судом рішення у цій справі. Вважає, що станом на сьогодні існує реальний ризик того, що незастосування вищевказаних заходів забезпечення позову призведе до того, що відповідачем будуть стягнуті кошти, що містяться на рахунках позивача та перераховані стягувачу, зазначеному в постановах відповідача.

Надаючи оцінку наведеним вище мотивам, суд виходить з наступного.

Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У зв`язку з цим суд зазначає, що забезпечення позовної заяви це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача. Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та не впливати на права, свободи та інтереси інших осіб.

Як свідчить зміст позовної заяви предметом позову є, зокрема питання правомірності рішень державного виконавця в рамках виконавчого провадження ВП №57625328 з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави у справі №552/1036/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості у розмірі 113 516,39 грн.

Відтак заявлений позивачем спосіб забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження ВП №57625328 фактично призведе до вирішення спору без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, сформульованій у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Правова оцінка доводам позивача щодо неправомірності оскаржуваних рішень має надаватися лише в ході судового розгляду справи.

Таким чином суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим відмовляє у її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Дяченка Едуарда Володимировича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.Б. Супрун