Справа № 420/11142/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 12 серпня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44), в якій представник позивача просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДМС в Одеській області про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянки Грузії - ОСОБА_1 від 09.06.2022 року № 4663 та

- Зобов`язати Головне управління ДМС в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання від 14.10.2013 року серії НОМЕР_2 у зв`язку з досягненням 25-річного віку.

Ухвалою суду від 17 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 14.10.2013 року позивач отримала посвідку на постійне проживання № ІН022613, підстава видачі - 02/06, орган, що видав посвідку на простійне місце проживання - 5101.

19.05.2022 року позивач звернулась до Головного управління із заявою щодо обміну посвідки на постійне проживання у зв`язку з досягненням 25-річного віку. Рішення прийняте за результатами розгляду заяви, позивач не отримувала.

Так, через свого представника позивач звернулась з адвокатським запитом до Головного управління з метою з`ясування результатів розгляду поданої заяви. 17.06.2022 року представник позивача отримав лист, яким було повідомлено про прийняте рішення від 09.06.2022 року про відмову в оформленні посвідки на постійне проживання.

Після звернення адвоката із запитом про надання копії рішення, листом від 25.07.2022 року представнику було надано копію прийнятого рішення № 4663 від 09.06.2022 року. Підставою для відмови зазначено пп. 3 п. 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 року № 321 (далі Порядок № 321).

Представник зазначає, що Головним управлінням не приймалось жодного рішення стосовно скасування посвідки на постійне проживання, дозволу на імміграцію в Україну чи іншого рішення, яке підтверджувало б наявність чи відсутність права у позивача проживати чи знаходитись на території України, так само і не приймалось жодного обґрунтованого рішення за наслідком аналізу наданої інформації.

У свою чергу позивач звертає увагу, що ним при поданні заяви для обміну посвідки надано всі необхідні документи.

Також позивач вважає, що вказані дії відповідача більш ніж через 8 років після отримання позивачем посвідки на постійне проживання, є втручанням в приватне життя позивача.

Тому, на думку позивача, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

На виконання вимог ухвали суду від Головного управління ДМС в Одеській області через канцелярію суду 01.09.2022 року (вхід. № 27762/22) надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх безпідставними та просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Позивач 19.05.2022 року звернулась до Головного управління із заявою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні у зв`язку з досягненням 25-річного віку.

Пунктом 42 Порядку № 321, передбачено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 36 і 37 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Вказаними пунктами визначено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформлюється посвідка, та перевірку поданих нею документів. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС. Чинність дозволу на імміграцію, копія якого надана іноземцем або особою без громадянства, перевіряється шляхом вивчення матеріалів справи про надання такого дозволу.

Так, в результаті перевірки матеріалів справи про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянці Грузії ОСОБА_1 стало відомо, що дозвіл на імміграцію в Україну ОСОБА_2 отримала 07.10.2013 року, перебуваючи в неповнолітньому віці, разом з матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 6 ч. 5 ст. 4 Закону України «Про імміграцію», оскільки чоловік ОСОБА_3 - громадянин Грузії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 від 14.03.2013 року, а отже є іммігрантом.

Тому, з урахуванням зазначеного, було здійснено перевірку матеріалів справи про залишення на постійне проживання в Україні вказаного громадянина Грузії ОСОБА_5 .

Після проведення перевірок, 09.06.2022 року Головне управління ДМС в Одеській області прийняло рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання на підставі пп. 3 п. 62 Порядку № 321, а саме: дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою Грузії, що підтверджується паспортом громадянина Грузії № НОМЕР_4 .

Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Дозволу на імміграцію в Україну від 07.10.2013 року № 342669 виданого ОСОБА_6 (матері позивача), дозвіл на імміграцію в Україну отримала і її неповнолітня дитина: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_1 перебуває на території України на підставі посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_2 , виданої 14.10.2013 року, підстава видачі 02/06.

Так, судом встановлено, що у зв`язку з досягненням 25-річного віку, ОСОБА_2 звернулась із заявою-анкетою № 205031864 від 19.05.2022 року про обмін посвідки на постійне проживання до Головного управління ДМС в Одеській області.

Однак, 09.06.2022 року Головним управлінням було прийнято рішення № 4663 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 року № 321.

Не погодившись з прийнятим рішення позивач звернувся до суду з цим позовом.

Судом досліджена особова справа про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянки Грузії ОСОБА_6 (та доньки ОСОБА_1 ).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 07.06.2001 року №2491-ІІІ «Про імміграцію» (далі - Закон №2491), Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженим постановою КМУ від 25.04.2018 року №321 (надалі - Порядок № 321), Постановою КМУ від 26.12.2002 року №1983, якою затверджено Порядок провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №1983).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 26 Конституції України визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до преамбули Закону №2491, цей Закон визначає умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства.

У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання;

іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання;

дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію;

Статтею 9 Закону №2491 передбачений порядок подання заяви про надання дозволу на імміграцію.

Відповідно до частин 1, 2 цієї статті (у редакції, чинній на момент надання позивачу дозволу на імміграцію у лютому 2005 року) заяви про надання дозволу на імміграцію подаються:

1) особами, які постійно проживають за межами України, - до дипломатичних представництв та консульських установ України за кордоном за місцем їх постійного проживання;

2) особами, які перебувають в Україні на законних підставах, до органів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем їх проживання.

Заяву про надання дозволу на імміграцію заявник подає особисто до відповідного органу державної влади. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява може надсилатися поштою або за дорученням заявника, посвідченим нотаріально, подаватися іншою особою.

Відповідно до ч. 10 ст. 9 Закону №2491 у разі неподання особою всіх визначених цим Законом документів заява про надання дозволу на імміграцію не приймається.

Частиною 4 статті 10 Закону №2491 передбачено, що дозвіл на імміграцію не надається, зокрема, особам, які в заявах про надання дозволу на імміграцію зазначили свідомо неправдиві відомості чи подали підроблені документи.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону №2491 особі, яка перебуває на законних підставах в Україні і отримала дозвіл на імміграцію, орган спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем її проживання видає посвідку на постійне проживання протягом тижня з дня подання нею відповідної заяви.

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання передбачений Порядком №321.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку №321 посвідка на постійне проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні. Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Підпунктом 1 п. 3 Порядку №321 встановлено, що посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які мають дозвіл на імміграцію в Україну або до прийняття рішення про припинення громадянства України постійно проживали на території України і після прийняття такого рішення залишилися постійно проживати на її території.

Згідно з пп. 5 п. 7 Порядку №321 обмін посвідки здійснюється у разі, зокрема, досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).

Сторонами не заперечується, що позивача документовано посвідкою на постійне проживання в Україні № НОМЕР_2 із безстроковим терміном дії з 14.10.2013 року.

Судом встановлено, що 19.05.2022 позивач звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні у зв`язку з досягненням 25-річного віку.

Відповідно до п. 9 Порядку №321 оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обмін здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів».

Положеннями пункту 21 Порядку №321 встановлено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32-34 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування/проживання іноземця або особи без громадянства на території України, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктом 17 цього Порядку.

При цьому, відповідно до пункту 22 Порядку №321, у разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.

Згідно з пунктами 36 та 37 Порядку №321, після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, та перевірку поданих нею документів.

Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС.

Перевірка законності перебування іноземця або особи без громадянства на території України здійснюється з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, Аркан або шляхом надсилання запитів до Адміністрації Держприкордонслужби, відповідь на які Адміністрація Держприкордонслужби надає протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

Чинність дозволу на імміграцію, копія якого надана іноземцем або особою без громадянства, перевіряється шляхом вивчення матеріалів справи про надання такого дозволу.

У разі необхідності підтвердження відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть до Мін`юсту в електронній формі захищеними каналами зв`язку надсилаються відповідні запити, відповідь на які Мін`юст надає протягом трьох робочих днів з дня надходження таких запитів. У разі відсутності можливості надіслання запитів у електронній формі запити надсилаються у паперовій формі.

У разі необхідності підтвердження інших відомостей про іноземця або особу без громадянства або дійсності поданих ними документів надсилаються запити до відповідних державних органів або їх територіальних органів (підрозділів), які надають відповідь протягом трьох робочих днів з дня надходження таких запитів.

Відповідно до пункту 42 Порядку №321 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 36 і 37 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Пошук у Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).

До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку, відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються іноземцем або особою без громадянства, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.

Згідно пунктів 43, 44 Порядку №321 рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Пунктом 46 Порядку №321 передбачено, що після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

Суд встановив, що 09.06.2022 року Головним управлінням було прийнято рішення № 4663 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 року № 321.

Підпунктом 3 пункту 62 Порядку №321 передбачено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли, зокрема, дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.

Однак, оскаржуване рішення від 09.06.2022 року №466 не містить посилань, які саме відомості щодо позивача не були підтверджені даними з баз даних Реєстру, картотек. Доказів того, що позивачкою для отримання посвідки було надано інформацію, що не підтверджується даними, отриманими з баз даних Реєстру, картотек, відповідачем також не надано до суду.

В свою чергу прийняття рішення щодо надання дозволу на імміграцію належить до компетенції відповідних державних органів, які на підставі заяви іммігранта, аналізу отриманої інформації, матеріалів справи приймають рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу. Рішення про надання дозволу на імміграцію є підставою для отримання посвідки на постійне проживання.

Компетентний орган державної влади при прийнятті рішення про надання позивачу дозволу на імміграцію в Україні та оформленні посвідки на постійне проживання в Україні проводив необхідну перевірку поданих документів та з`ясовував у межах своєї компетенції питання щодо наявності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію.

Судом встановлено, що при видачі посвідки на постійне проживання позивачу та її матері (адже на момент отримання дозволу позивач була неповнолітньою особою) була проведена перевірка законності залишення позивачки на постійне проживання на території України, будь-яких підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію виявлено не було та визнано позивача такою, що має дозвіл на імміграцію, що мало наслідком надання їй посвідки на постійне проживання в Україні. Вказане рішення є чинним.

Таким чином, позивач користувалась протягом цього часу посвідкою на постійне проживання в Україні, маючи обґрунтоване сподівання на належне виконання суб`єктом владних повноважень своїх повноважень під час оформлення посвідки на постійне проживання в Україні, якою користувалась з 2013 року.

Відповідачем не доведено, що позивачем було допущено порушення при подачі документів для отримання посвідки на постійне проживання в Україні, подано свідомо неправдиві відомості, документи, що містили недостовірні дані або підроблені.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління ДМС України в Одеській області від 09.06.2022 року №466 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянці Грузії ОСОБА_1 та наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування вказаного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Умови, за яких орган відмовляє у видачі посвідки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен видати посвідку. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - видати посвідку або не видати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про зобов`язання Головне управління ДМС в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання від 14.10.2013 року серії НОМЕР_2 у зв`язку з досягненням 25-річного віку є правомірними та підлягають задоволенню.

З огляду на те, що позов задоволено, сплачений судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянки Грузії - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 09.06.2022 року № 4663.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) здійснити обмін виданої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) посвідки на постійне проживання від 14.10.2013 року серії НОМЕР_2 у зв`язку з досягненням 25-річного віку.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривень 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко