Справа № 160/9871/22
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2022 року Справа № 160/9871/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, заступника начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області Нароваткіної Тетяни Олександрівни про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
11.07.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, заступника начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області Нароваткіної Тетяни Олександрівни, у якій просить:
- визнати дії ОСОБА_3 , заступника начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо відмови розглянути по суті заяви представника позивачів від 20.11.2021 щодо виконання вимог виконавчих листів у справах: №216/7424/14а від 31.03.2021; №2а-8684/11 від 30.03.2021; №216/3028/14а від 09.07.2021; №216/6599/14а від 31.03.2021, №216/5566/15а від 06.04.2021, №2а-8683/11 від 06.04.2021 з причин незасвідчення нотаріусом копій довіреностей представнику Романову В.П. - протиправними;
- зобов`язати Нароваткіну Тетяну Олександрівну, заступника начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, розглянути по суті заяви представника позивачів ОСОБА_4 від 20.11.2021 щодо виконання вимог виконавчих листів у справах №216/7424/14а від 31.03.2021; №2а-8684/11 від 30.03.2021; №216/3028/14а від 09.07.2021; №216/6599/14а від 31.03.2021, №216/5566/15а від 06.04.2021, №2а-8683/11 від 06.04.2021 з урахуванням копій довіреностей, які завірені представником ОСОБА_4 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
02.08.2022 за допомогою системи «Електронний суд» представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначає, що визначаючи відповідачем посадову особу, а саме заступника начальника Головного управління, позивачі фактично не дотримуються норм щодо оскарження дій суб`єкта владних повноважень, а виокремлюють особу, яка, на їх думку, повинна відповідати за вчинені суб`єктом дії. Таким чином, якщо позивачі виокремлюють посадову особу суб`єкта владних повноважень, котра, на їх думку, винна у вчиненні незаконних дій щодо їх звернення, позивачам потрібно було звернутись з відповідною скаргою на посадову особу до органу вищого рівня, а саме до Державної казначейської служби України. Інформуючи представника позивачів Головне управління наголосило, що надання інформації також можливе у разі надання належним чином засвідченої копії довіреності від імені усіх стягувачів, зазначених у заяві 21.10.2021, тобто фактично не відмовило у задоволенні заяви, а доклало усіх зусиль для надання роз`яснень для повторного звернення. Також відповідач звертає увагу суду на те, що жодною довіреністю, які були надані представником Романовим В.П., не передбачено право представника засвідчувати копії документів для подальшого звернення в органи державної влади. Представником відповідача вказано також, що повне найменування боржника у поданих виконавчих листах Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зазначено неправильно, що не дозволяє Головному управлінню здійснити належне виконання рішення суду.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , є членом сім`ї загиблого ветерана війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 28.04.2016.
ОСОБА_1 видано довіреність 10.01.2019 на представництво та ведення судових справ на ім`я ОСОБА_4 . Строк дії довіреності 10 років. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенком О.І., зареєстрована в реєстрі за №54.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , є членом сім`ї загиблого ветерана війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 12.04.2017.
ОСОБА_2 видано довіреність 15.09.2018 на представництво та ведення судових справ на ім`я ОСОБА_4 . Строк дії довіреності 10 років. Довіреність посвідчена державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М., зареєстрована в реєстрі за №2-708.
ОСОБА_4 , діючи як представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області із заявами щодо безспірного списання коштів з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті ради, згідно з виконавчими листами №216/5566/15а від 06.04.2021, №2а-8683/11 від 06.04.2021, №2а-8684/11 від 30.03.2021, №216/6599/14а від 31.03.2021, №216/7424/14а від 31.03.2021, №216/3028/14а від 09.07.2021.
29.12.2021 заступником начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області надано відповіді, оформлені листами «Про повернення документу без виконання».
Вказана ухвала вносить виправлення у виконавчий документ, а отже є невід`ємною частиною виконавчого листа Центрально-міською районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №216/7424/14-а від 31.03.2021.
Однак, до заяви від 20.11.2021 додано ксерокопію ухвали Центрально-міського районного суду м. Кривого Року Дніпропетровської області у справі №216/7424/14-а від 13.09.2019.
Крім того, згідно з ст. 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, шо видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Національним стандартом України «Уніфікована система організаційно- розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163- 2003), затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55 встановлені вимоги щодо оформлення відмітки про засвідчення копії документа (далі - Стандарт).
Відповідно до деяких питань документування управлінської діяльності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від №55 від 17.01.2018, установа може засвідчувати копії лише тих документів, які створюються в ній.
Згідно з п.5.27 Стандарту, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення коті і проставляють нижче реквізиту 23 («підпис»).
Довіреність, якою уповноважено ОСОБА_4 вчиняти ряд дій від імені ОСОБА_2 посвідчена нотаріально, відповідно її копія повинна завірятись також нотаріально.
Однак, до заяви від 20.11.2021 додано копію нотаріальної довіреності завірену неналежним чином.
Відповідно до п. 9 Порядку, орган казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».
Враховуючи викладене, Головне управління повертає без виконання пакет документів у справі №216/7424/14-а.
З огляду на зазначене, повне найменування та місцезнаходження боржника у виконавчому листі Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №2-а-8684/11 від 30.03.2021 зазначено неправильно, що не дозволяє Головному управлінню здійснити належне виконання рішення суду.
Звернуто увагу на те, що у разі винесення Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвали про виправлення описки у виконавчому листі, така ухвала є невід 'ємною частиною виконавчого документа. Відповідно до пункту 3 розділу XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814, на копії судового рішення, що набрало законної сипи, зазначається дата набрання ним чинності.
Національним стандартом України «Уніфікована система організаційно- розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163- 2003), затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55 встановлені вимоги щодо оформлення відмітки про засвідчення копії документа (далі - Стандарт).
Відповідно до деяких питань документування управлінської діяльності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від №55 від 17.01.2018, установа може засвідчувати копії лише тих документів, які створюються в ній.
Згідно з п.5.27 Стандарту, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення коті і проставляють нижче реквізиту 23 («підпис»).
Довіреність, якою уповноважено Романова Валерія Петровича вчиняти ряд дій від імені ОСОБА_1 посвідчена нотаріально, відповідно її копія повинна завірятись також нотаріально.
Однак, до заяви від 20.11.2021 додано копію нотаріальної довіреності, завірену неналежним чином.
Відповідно до п. 9 Порядку, орган казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».
Враховуючи викладене, Головне управління повертає без виконання пакет документів у справі №2-а-8684/11.
З огляду на зазначене, повне найменування та місцезнаходження боржника у виконавчому листі Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №216/3028/14-а від 09.07.2021 зазначено неправильно, що не дозволяє Головному управлінню здійснити належне виконання рішення суду.
Звернуто увагу на те, що у разі винесення Центрально-міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвали про виправлення описки у виконавчому листі, така ухвала є невід 'ємною частиною виконавчого документа. Відповідно до пункту 3 розділу XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814, на копії судового рішення, що набрало законної сипи, зазначається дата набрання ним чинності.
Національним стандартом України «Уніфікована система організаційно- розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003), затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55 встановлені вимоги щодо оформлення відмітки про засвідчення копії документа (далі - Стандарт).
Відповідно до деяких питань документування управлінської діяльності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від №55 від 17.01.2018, установа може засвідчувати копії лише тих документів, які створюються в ній.
Згідно з п.5.27 Стандарту, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення коті і проставляють нижче реквізиту 23 («підпис»).
Довіреність, якою уповноважено Романова Валерія Петровича вчиняти ряд дій від імені ОСОБА_2 посвідчена нотаріально, відповідно її копія повинна завірятись також нотаріально.
Однак, до заяви від 20.11.2021 додано копію нотаріальної довіреності, завірену неналежним чином.
Відповідно до п. 9 Порядку, орган казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».
Враховуючи викладене, Головне управління повертає без виконання пакет документів у справі №216/3028/14-а.
З огляду на зазначене, повне найменування та місцезнаходження боржника у виконавчому листі Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №216/6599/14-а від 31.03.2021 зазначено неправильно, що не дозволяє Головному управлінню здійснити належне виконання рішення суду.
Звернуто увагу на те, що у разі винесення Центрально-міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвали про виправлення описки у виконавчому листі, така ухвала є невід 'ємною частиною виконавчого документа. Відповідно до пункту 3 розділу XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814, на копії судового рішення, що набрало законної сипи, зазначається дата набрання ним чинності.
Національним стандартом України «Уніфікована система організаційно- розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003), затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55 встановлені вимоги щодо оформлення відмітки про засвідчення копії документа (далі - Стандарт).
Відповідно до деяких питань документування управлінської діяльності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від №55 від 17.01.2018, установа може засвідчувати копії лише тих документів, які створюються в ній.
Згідно з п.5.27 Стандарту, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення коті і проставляють нижче реквізиту 23 («підпис»).
Довіреність, якою уповноважено ОСОБА_4 вчиняти ряд дій від імені ОСОБА_1 посвідчена нотаріально, відповідно її копія повинна завірятись також нотаріально.
Однак, до заяви від 20.11.2021 додано копію нотаріальної довіреності, завірену неналежним чином.
Відповідно до п. 9 Порядку, орган казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».
Враховуючи викладене, Головне управління повертає без виконання пакет документів у справі №216/6599/14-а.
Також, ухвалою Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №216/5566/15-а від 11.10.2019 поновлено строк пред`явлення виконавчого листа у справі №216/5566/15-а до виконання та замінено стягувача ОСОБА_6 на ОСОБА_1 .
Вказана ухвала вносить виправлення у виконавчий документ, а отже є невід`ємною частиною виконавчого листа Центрально-міською районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №216/5566/15-а від 06.04.2021.
Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 (далі - Інструкція) визначено загальні правила ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України, регламентовано порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи.
Розділом XI Інструкції визначені вимоги щодо засвідчення та видавання копій судових рішень і документів в місцевих та апеляційних судах України
Відповідно до пункту 3 розділу XI Інструкції копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності
Згідно з пунктом 4 розділу XI Інструкції копії судових рішень, що набрали законної сили або піддягають негайному виконанню повинні бути прошиті, пронумеровані, засвідчені та скріплені відповідною печаткою суду.
Однак, надана до Головного управління ухвала Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №216/5566/15-а від 11.10.2019 не відповідає вимогам пунктів 3,4,10.
Крім того, згідно з ст. 244 Цивільного кодексу України, довіреністю є письмовий документ, шо видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Національним стандартом України «Уніфікована система організаційно- розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163- 2003), затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55 встановлені вимоги щодо оформлення відмітки про засвідчення копії документа (далі - Стандарт).
Відповідно до деяких питань документування управлінської діяльності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від №55 від 17.01.2018, установа може засвідчувати копії лише тих документів, які створюються в ній.
Згідно з п.5.27 Стандарту, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення коті і проставляють нижче реквізиту 23 («підпис»).
Довіреність, якою уповноважено ОСОБА_4 вчиняти ряд дій від імені ОСОБА_1 посвідчена нотаріально, відповідно її копія повинна завірятись також нотаріально.
Однак, до заяви від 20.11.2021 додано копію нотаріальної довіреності, завірену неналежним чином.
Відповідно до п. 9 Порядку, орган казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».
Враховуючи викладене, Головне управління повертає без виконання пакет документів у справі №216/5566/15-а.
Національним стандартом України «Уніфікована система організаційно- розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003), затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55 встановлені вимоги щодо оформлення відмітки про засвідчення копії документа (далі - Стандарт).
Відповідно до деяких питань документування управлінської діяльності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від №55 від 17.01.2018, установа може засвідчувати копії лише тих документів, які створюються в ній.
Згідно з п.5.27 Стандарту, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення коті і проставляють нижче реквізиту 23 («підпис»).
Довіреність, якою уповноважено ОСОБА_4 вчиняти ряд дій від імені ОСОБА_1 посвідчена нотаріально, відповідно її копія повинна завірятись також нотаріально.
Однак, до заяви від 20.11.2021 додано копію нотаріальної довіреності, завірену неналежним чином.
На підставі викладеного, Головне управління відкладає виконання судового рішення у справі №2-а-8683/11 до надання належним чином завіреної копії нотаріальної довіреності.
Не погоджуючись з наданими відповідями, представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку доводам відповідача про визначення неналежного відповідача у справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.9 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Згідно з п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
З аналізу наведених норм процесуального законодавства встановлено, що відповідачем у справі може бути визначена посадова чи службова особа органу державної влади.
Позивач при поданні позовної заяви вирішує та аргументує підстави визначення саме того відповідача, до якого пред`явлено позовні вимоги.
У цьому випадку позивачі вважають, що їх права порушені саме заступником начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області Нароваткіною Тетяною Олександрівною.
Судом досліджені листи від 29.12.2021, що стали підставою для звернення до суду з цим позовом та встановлено, що вони складені саме заступником начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області Нароваткіною Тетяною Олександрівною.
Відтак, суд розглядає справу в межах суб`єктного складу учасників справи, що визначені позивачами.
Стосовно тверджень представника позивача про належне засвідчення копії довіреності суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (стаття 239 ЦК України).
Відповідно до частини першої та абзацу першого і другого частини третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила.
Статтею 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися також на акті органу юридичної особи.
Довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Згідно із статтею 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню.
Отже, форма довіреності може бути звичайною письмовою або письмовою нотаріальною. Нотаріально посвідчена довіреність вимагається на вчинення правочину, який потребує нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом або домовленістю сторін.
Відповідно до частини першої статті 42 Цивільного процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені, зокрема, довіреністю фізичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.
Статтею 58 КАС України передбачено, що довіреність фізичної особи на ведення справи в адміністративному суді посвідчується нотаріально або посадовою особою підприємства, установи, організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні, чи за рішенням суду або за місцем його проживання (перебування).
Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим чинним законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.
Разом з цим, відповідно до пунктів 1, 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII, нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо) (п. 1); засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них (п. 10).
У статті 75 Закону України "Про нотаріат" зазначено, що нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих юридичними особами за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.
З аналізу наведених норм цивільного законодавства, процесуального законодавства, та спеціальних норм, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено обов`язкову вимогу законодавця на нотаріальне засвідчення волевиявлення фізичної особи на звернення як до суду, так і до органів, що здійснюють примусове виконання рішення суду, яке така особа довіряє представнику.
Тобто довірена особа фізичної особи може діяти лише на підставі наявності нотаріальної посвідченої довіреності або особистої присутності такої фізичної особи.
Нотаріально посвідченою довіреністю в розумінні чинного законодавства є оригінал довіреності. Суд звертає увагу на те, що законодавством встановлено вимогу щодо нотарільного засвідчення довіреностей фізичної особи, як то оригіналу, так і її копії.
Копія довіреності фізичної особи, що не засвідчена нотаріально фактично не може спричиняти прав та обов`язків, оскільки волевиявлення фізичної особи не перевірено законодавчо встановленою особою на таку перевірку, якою є нотаріус.
Судом встановлено, що представником позивача подано разом із заявами щодо безспірного списання коштів з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті ради ксерокопії довіреностей, засвідчених самою довіреною особою.
Відтак, у відповідача, як особи, якою здійснювалась перевірка документів, поданих на виконання рішень Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, виникли об`єктивні сумніви щодо наявності волевиявлення саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на звернення з відповідними заявами.
Предметом спору у цій справі, на думку позивачів, є порушене право представника ОСОБА_4 у отриманні інформації щодо стану виконання чисельних судових рішень на підставі неналежно завіреної копії нотаріальної довіреності при зверненні до державного органу із отримання інформації відповідно до Закону України «Про звернення громадян».
Так, представник позивача звертається до судової практики, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/5500/18 від 04.12.2019, де зазначається правова природа представництва, поняття довіреності відповідно до положень Цивільного кодексу України, а також право такої особи звертатись до суду в інтересах іншої особи.
Предметом цієї судової практики не було визначено право особи в порядку Закону України «Про звернення громадян» звертатись за отриманням інформації до державних органів.
Звернення до суду в порядку та у спосіб визначений законом з метою захисту своїх інтересів абсолютне право особи, так особа може вчиняти такі дії від імені іншої особи у порядок і спосіб, що не заборонений законом.
Проте, звертаючись до державного органу для отримання інформації орган державної влади наділений правом розглядати такі звернення від представників лише у спосіб, передбачений законом, відповідно до ст.19 Конституції України.
Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він є, а також щодо інших осіб встановлених законом.
Суд роз`яснює, що судова практика у справі № 826/5500/18 стосується безпосередньо представництва юридичних осіб під час судових засідань, жодної інформації, щодо належності та завірення нотаріальної довіреності при представництві інтересів фізичних осіб у викладеному рішенні не зазначено.
Більше того, законодавством не встановлено обов`язкового посвідчення довіреностей юридичних осіб нотаріально. У цій справі розглядається питання щодо законодавчо визначеного обов`язку посвічення довіреностей фізичних осіб, і як наслідок, нотаріального посвідчення копій довіреностей фізичних осіб.
Згідно з ч.1 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч.1 ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Відтак, як цивільним, так і адміністративним процесуальним законодавством перебачено виправлення неточностей або помилок у виконавчих документах тим судом, як органом, яким видано виконавчі листи. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області не надано повноважень самовільного трактування найменування боржника та внесення виправлень у виконавчі документи.
А тому відповідачем у відповідності до норм законодавства роз`яснено представнику позивачів про необхідність виправлення описок у виконавчих листах судом.
Отже, суд погоджується з твердженнями відповідача щодо неналежного оформлення документів для можливості виконання рішень судів щодо безспірного списання коштів з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті ради, згідно з виконавчими листами №216/5566/15а від 06.04.2021, №2а-8683/11 від 06.04.2021, №2а-8684/11 від 30.03.2021, №216/6599/14а від 31.03.2021, №216/7424/14а від 31.03.2021, №216/3028/14а від 09.07.2021.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачі вмотивованих доводів на підтвердження позову не надали, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій, чим спростував твердження позивачів про порушення їх прав та інтересів.
Враховуючи викладене, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Судові витрати розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову та у зв`язку зі звільненням позивачів від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський