Справа № 621/1172/22
Суддя: Вельможна І. В.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 621/1172/22
Провадження № 2-а/621/18/22
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лацько А.В.

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області,

третя особа - поліцейський СРПП Відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління патрульної поліції в Харківській області Зінов`єв Володимир Володимирович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Змієві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа - поліцейський СРПП Відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління патрульної поліції в Харківській області Зінов`єв Володимир Володимирович про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

19.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - поліцейській СРПП Відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Зінов`єв В.В. з наступними вимогами: скасувати постанову БАВ № 078697 від 18.07.2022 та закрити провадження у справі про про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 121, частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 18.07.2021 поліцейським СРПП Відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Зінов`євим В.В. винесено постанову БАВ № 078697 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121, частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. 00 к.

Зазначена постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 з відсутніми, передбаченими конструкцією автомобілю задніми бризковиками та не мав права керування транспортним засобом у зв`язку із закінченням терміну дії посвідчення водія, чим порушив вимоги пунктів 31.4.7 "е", 2.1 "а"Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 зазначає, що жодних доказів, а саме відеозапису, фото-фіксації моменту вчинення ним правопорушення, недотримання вимог безпеки дорожнього руху матеріали справи не містять. Відсутність в матеріалах справи доказу який би підтвердив факт порушень позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Крім того, що стосується адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивач зазначає, що поліцейський в постанові про адміністративне правопорушення не зазначив на підставі чого ним було встановлено, що конструкцією транспортного засобу ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійсно передбачено наявність задніх бризковиків.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить жодних посилань на технічні характеристики автомобіля та складових його конструкції. Позивачем при початку руху було перевірено справність автомобілю та будь яких недоліків щодо відсутності захисних чи будь - яких інших елементів виявлено не було, автомобіль був справний до експлуатації. Таким чином, відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не досліджено повно та всебічно всі обставини справи, не оцінено пояснення позивача.

Що стосується адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивач зазначає, що 18.07.2022 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 та мав при собі посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , виданого 13.03.2020 з терміном дії до 13.03.2022, який закінчився.

Однак на підстави Постанови КМУ № 184 від 03.03.2022, мав право керувати транспортним засобом, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв воєнний стан, який дозволяє водію керувати транспортним засобом з посвідченням водія, строк дії якого закінчився, а тому не вчиняв зазначене адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21.07.2022 у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 10.08.2022.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.08.2022 за клопотанням позивача замінено у справі відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Харківській області, розгляд справи відкладено до 28.09.2022.

29.08.2022 до канцелярії суду від представника відповідача Головного управління Національно поліції в Харківській області Корнєєвої Я.Ю. надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . У відзиві на позов представник відповідача зазначає, що 18.07.2022 поліцейським СРПП ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Зінов`євим В.В. розглянуто справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 121, частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесено постанову серії БАВ № 078697 та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. Вказана постанова винесена законно, оскільки відповідно до п.п. 31.4.7 "е"Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортного засобу покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством. Національним стандартом України ДСТУ3649:2010 визначено класифікацію транспортних засобів, відповідно до якої КТЗ категорії М1 до якої відноситися автомобіль позивача, повинен бути обладнаний за конструкцією пристроями захисту від відкидання з-під коліс КТЗ сторонніх предметів і бруду. Ширина цих пристроїв має бути не меншою ніж ширина встановлених шин. Крім того водій керував транспортним засобом з посвідченням водія, термін дії якого сплив, за що передбачено відповідальність за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 45-57).

28.09.2022 судове засідання відкладено за клопотанням позивача до 19.10.2022.

28.09.2022 до канцелярії суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (письмові пояснення щодо відзиву відповідача на позовну заяву), відповідно до якого останній зазначив, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження факту відсутності в момент зупинки транспортного засобу бризковиків, як і не надано доказів, що конструкцією належного йому транспортного засобу передбачено обов`язковість їх наявності (а.с. 61).

28.09.2022 судове засідання відкладено за клопотанням позивача до 19.10.2022.

19.10.2022 належним чином повідомлені учасників судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області Корнєєва Я.Ю. у відзиві просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Третя особа поліцейській СРПП Відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Зінов`єв В.В., про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, будь яких заяв чи клопотань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи з процесуальних питань до суду не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки немає передбачених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, справу розглянуто за відсутності сторін.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частин 1-4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 2, 3 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З матеріалів справи, вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 078697 від 18.07.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121, частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому були відсутні передбачені конструкцією задні бризковики та не мав права керувати транспортним засобом, у зв`язку із закінченням терміну дії посвідчення водія, чим порушив вимоги пунктів 31.4.7 "е", 2.1 "а"Правил дорожнього руху України (а.с. 12, 24, 56).

З копії постанови серії БАВ № 078697 від 18.07.2022, вбачається, що в розділі постанови, який передбачає можливість вказівки на докази, на підставі яких прийнято рішення ("7. До постанови додаються:"), відсутні записи про дослідження інспектором доказів по справі.

Згідно правового висновку, наданого Верховним Судом у постанові від 30 травня 2018 року в справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Диспозицією частини 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил дорожнього руху України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п. 31.4.7 "е"Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Отже, чинним законодавством заборонена експлуатація транспортних засобів, в яких відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики. Тобто, відсутність зокрема бризковиків зумовлює наявність правопорушення лише в разі, якщо останні передбачені конструкцією автомобіля.

Аналогічна позиція наведена у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 204/476/21, а також у постанові Верховного суду від 20 лютого 2019 року у справі №524/9843/16-а.

Відповідач вказуючи на порушення позивачем вимог п. 31.4.7 "е"Правил дорожнього руху України в постанові про адміністративне правопорушення не зазначив на підставі чого ним було встановлено, що конструкцією транспортного засобу ВАЗ 2109 дійсно передбачено наявність задніх бризковиків.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить жодних посилань на технічні характеристики автомобіля та складових його конструкції.

Таким чином, поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення не досліджено повно та всебічно всі обставини справи, не оцінено пояснення позивача з приводу не вчинення ним адміністративного правопорушення.

У відзиві на позов представник відповідача посилається на Національний стандарт України ДСТУ3649:2010, яким передбачено наявність задніх бризковиків у автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

При цьому в оскаржуваній постанові відсутнє документальне підтвердження того, що конструкцією автомобіля ВАЗ 2109 передбачено наявність бризковиків.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є недоведеним.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд зазначає наступне.

Частина 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, під дію вказаної вище норми підпадають лише особи, які не мають право керувати транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1 "а"Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 078697 від 18.07.2022 строк дії посвідчення водія ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 закінчився 13.03.2022.

Разом з тим, на день винесення оскаржуваної постанови, як і на день звернення до суду із цим позовом на всій території України було впроваджено воєнний стан.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому в Україні продовжено до 21 листопада 2022 року.

Підпунктом 1 пункту 1 Постанови Кабінету міністрів України № 184 від 03.03.2022 встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

З посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , виданого 13.03.2020 на ім`я ОСОБА_1 , з терміном дії до 13.03.2022, вбачається, що вказане водійське посвідчення видане ОСОБА_1 вперше (а.с. 11)

Зазначене свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 на момент складання оскаржуваної постанови мав право керувати вищевказаним транспортним засобом, а відтак, постанова в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративно відповідальності за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд враховує, що відповідач не надав належних доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, доводи позивача у встановленому законом порядку не спростовані, з урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції ї в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 к.

Керуючись ст. ст. 126, 252, 268, 276, 279, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 20, 77, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа - поліцейський СРПП Відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління патрульної поліції в Харківській області Зінов`єв Володимир Володимирович про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Зінов`єва Володимира Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 078697 від 18 липня 2022 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн 00 к.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121, частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Харківській області, , на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 к. (квитанція № 17 від 20 липня 2022 року в АТ "Ощадбанк", Харківське РУ, ТВБВ10020/0463).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.10.2022.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

Відповідач Головне управління Національної поліції в Харківській області, юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 5, код за ;

Третя особа - поліцейській СРПП Відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в Харківській області в Харківській області Зінов`єв Володимир Володимирович, юридична адреса: 63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, буд. № 26.

Головуючий: