Справа № 520/5583/22
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

18 жовтня 2022 р. № 520/5583/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі №520/5583/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Харківській області (, вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, 61013) про визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДСНС в Харківській області № 149 о/с від 25 березня 2022 року про звільнення молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного - рятувальника 33 державного пожежно-рятувального поста 4 державного пожежно-рятувального загону;

- поновити ОСОБА_1 на службі цивільного захисту на посаді пожежного-рятувальника 33 державного пожежно-рятувального поста 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС в Харківській області з 26 березня 2022 року;

- стягнути з Головного управління ДСНС в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 березня 2022 року по дату поновлення на роботі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Представник відповідача засобами системи "Електронний суд" подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що в період з 12.06.2019 року по 25.03.2022 року ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту у Головному управлінні ДСНС України в Харківській області, що відповідно до п. 2 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №593 від 11 липня 2013 року є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період. Згідно наказу Головного управління ДСНС в Харківській області №149 о/с від 25.03.2022 року ОСОБА_1 звільнено зі служби у запас Збройних сил України (із постановкою на військовий облік) за підпунктом 6 пункту 176 Положення про порядок проходження служби військового захисту особами рядового і начальницького складу. Вказаним наказом позивача було звільнено в порядку дисциплінарного стягнення.

В позовній заяві представник позивача зазначає, що "... ОСОБА_1 отримав на руки копію оскаржуваного наказу приблизно місяць тому. Підтвердити будь-якими доказами дату отримання наказу немає можливості... Позивач мешкає в с. Руські Тишки Харківського району Харківської області. За першою змогою виїхав до м. Харків з метою пошуку адвоката. Так, 20.07.2022 року між позивачем та адвокатом Турутею Зарахором Олеговичем було укладено договір про надання правової допомоги №2007/2022". На підставі викладеного просив поновити строк звернення до суду.

Суд дослідивши матеріали справи та доводи позивача щодо поновлення пропущеного строку, дійшов висновку, про відкриття провадження у справі та дослідження доказів.

Суд зазначає, що згідно п. 17 ч. ст. 4 КАС України, публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Таким чином, чинне законодавство обмежує право позивача на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, визначено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків пов`язане з необхідністю досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Враховуючи предмет спору (оскарження наказу про звільнення з публічної служби), в даному випадку мають застосовуються приписи ч. 5 ст. 122 КАС України, тобто місячний строк для звернення до суду, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності наказом Головного управління від 24.03.2022 за № 145.

Наказом Головного управління № 149 о/с від 25.03.2022 року позивача було звільнено зі служби цивільного захисту, з наказом позивач ознайомився 10.05.2022 особисто прибув та отримав в Головному управлінні (підтверджується розпискою).

Отже, позивач мав звернутися до суду до 10.06.2022 року. Однак, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав лише 26.07.2022 року. Тобто, з порушенням строку звернення до суду.

Щодо твердження позивача про неможливість виїхати до міста Харків з с. Руські Тишки, суд наголошує, що з відкритих інформаційних джерел мережі Інтернет вбачається, що с. Руські Тишки були деокуповані починаючи з 10.05.2022 року, а отже позивач мав змогу виїхати до м. Харків.

Окрім того, суд наголошує, що позивач мав змогу звернутися за судовим захистом, користуючись системою "Електронний суд".

Однак, як вбачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", позивачем натомість не вчинялося жодних дій щодо звернення до суду за захистом порушеного права до 26.07.2022 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 року у справі "Мушта проти України" зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, дотримання строку звернення з позовом, є однією з умов реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Суд відзначає, що посилання позивача на необізнаність наслідків звільнення зі служби не є достатньою та обґрунтованою перешкодою в розумінні практики Європейського суду з прав людини та чинного національного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач знав про існування свого порушеного права ще 10.05.2022 р.

Враховуючи те, що дотримання процесуальних строків є обов`язком сторін, то оцінюючи обставини, на які позивач посилається у позовній заяві та заяві, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАСУ суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За приписами ч. 3 ст. 123 КАСУ якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі №520/5583/22 - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Харківській області (, вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, 61013) про визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 18.10.2022 року

Суддя Н.А. Полях