Справа № 120/15050/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 жовтня 2022 р. Справа № 120/15050/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 звернувся його представник з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 03 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Проте рішенням пенсійного органу № 21 від 09 вересня 2021 року йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки його страховий стаж становить 25 років 08 місяців 19 днів, а пільговий стаж 9 років 01 місяць 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Представник позивача вважає, що долучені до заяви про призначення пенсії документи свідчать про достатність у його довірителя страхового стажу та стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці.

А тому, не погодившись із таким рішенням пенсійного органу, представник позивача звернувся до суду із цим позовом з вимогами визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 21 від 09 вересня 2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 03 вересня 2021 року.

Ухвалою від 15 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним чином засвідчену копію рішення від 09 вересня 2021 року № 21 "Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 ".

08 грудня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема, у відзиві зазначено, що пенсійним органом відмовлено в призначенні позивачеві пенсії у зв`язку із недостатністю в заявника страхового та пільгового стажу роботи. Також зазначено, що пенсійним органом не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи з 06 лютого 1990 року по 02 жовтня 1990 року, оскільки неможливо ідентифікувати штамп та печатку підприємства. За наведених обставин представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Разом із відзивом відповідачем подано належним чином засвідчену копію витребуваного рішення № 21 від 09 вересня 2021 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, зі змісту якого слідує, що таке рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Ухвалою суду від 16 травня 2022 року до участі у справі залучено співвідповідача в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

02 серпня 2022 року на адресу суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Такий обґрунтований тим, що ОСОБА_1 у вересні 2021 року звернувся до пенсійного органу із заявою, у якій просив призначити пенсію за віком на пільгових умовах. Під час розгляду поданої заяви встановлено, що страховий стаж позивача становить 25 років 08 місяців 19 днів, а стаж роботи за списком № 2 - 21 років 11 місяців 24 дні. При цьому відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом 1 цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім тринадцятим цього пункту , страхового стажу з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року не менше 28 років у чоловіків. Отже, відповідно до поданих документів страховий та пільговий стаж позивача є недостатніми для призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах. За таких обставин представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вважає, що рішення від 09 вересня 2021 року є правомірним.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

03 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 21 від 09 вересня 2021 року позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із недостатністю страхового та пільгового стажу. У рішенні зазначено, що на час звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із заявою його страховий стаж становив 25 років 08 місяців 19 днів, а пільговий - 9 років 01 місяць 16 днів. При цьому до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період його роботи з 06 лютого 1990 року по 02 жовтня 1990 року, оскільки неможливо ідентифікувати штамп та печатку підприємства. Також вказано на необхідності надати диплом про навчання за період з 01 жовтня 1990 року по 01 серпня 1991 року згідно із записом в трудовій книжці.

Із записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 слідує, що ОСОБА_1 :

- з 01 вересня 1980 року по 20 липня 1983 року навчався в Коломийському МПТУ-10 Івано-Франківської області за професією муляр, монтажник по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій (тобто 2 роки 10 місяців 20 днів);

- з 18 липня 1983 року по 04 жовтня 1983 року працював муляром 4-ого розряду (тобто 2 місяці 17 днів);

- з 21 листопада 1983 року по 25 квітня 1984 року працював муляром 4-ого розряду (тобто 5 місяців 5 днів);

- з 05 травня 1984 року по 06 січня 1990 року проходив військову службу в Радянській армії (тобто 5 років 8 місяців 5 днів);

- з 06 лютого 1990 року по 02 жовтня 1990 року працював машиністом крана 3-ого розряду (тобто 7 місяців 27 днів);

- з 01 жовтня 1990 року по 01 серпня 1991 року навчався Чернівецькому СПТУ 14 (тобто 10 місяців 01 день);

- з 06 серпня 1991 року по 24 жовтня 1995 року працював провідником пасажирських вагонів далекого прямування (тобто 4 роки 2 місяці 19 днів);

- з 30 жовтня 1995 року по 14 травня 1996 року працював муляром 4-ого розряду (тобто 6 місяців 15 днів);

- з 11 вересня 1996 року по 10 червня 1998 року працював муляром 4-ого розряду (тобто 1 рік 9 місяців);

- з 01 серпня 2011 року по 04 травня 2012 року працював муляром будівельної дільниці (тобто 09 місяців 04 дні);

- з 15 травня 2012 року по 06 вересня 2017 року працював муляром 4-ого розряду (тобто 5 років 3 місяці 22 дні);

- з 07 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року працював муляром 4-ого розряду (тобто 3 роки 9 місяців 24 дні).

Надаючи правову оцінку рішенню, що оскаржується, суд зважає на таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон).

Статтею 44 Закону, зокрема частиною 1, визначено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону).

Водночас постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

При прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (пункт 4.2 Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення пенсійного органу, зокрема, про відмову у призначенні пенсії має бути обґрунтованим, тобто із зазначенням конкретних причин відмови, а такі причини, насамперед, мають бути зазначені у такому рішенні.

Так, судом установлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 09 вересня 2021 року № 21 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Проте таке рішення є недостатньо обгрунтованим, адже у ньому наведено лише підставу незарахування до страхового стажу позивача період його роботи з 06 лютого 1990 року по 02 жовтня 1990 року (такою підставою є неможливість ідентифікувати штамп та печатку підприємства). При цьому у рішенні зазначено, що пільговий стаж позивача становить 09 років 1 місяць 16 днів, а страховий стаж - 25 років 08 місяців 19 днів. Водночас рішення не містить обгрунтування підстав незарахування до страхового та пільгового стажу інших періодів роботи заявника, що зазначені у трудовій книжці.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема й обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відтак рішення пенсійного органу, що оскаржується, не відповідає вимогам щодо його обґрунтованості.

Разом із тим у оскаржуваному рішенні зазначено, що пільговий стаж ОСОБА_1 , що зарахований пенсійним органом, складає 09 років 01 місяць 16 днів.

При цьому із наданого пенсійним органом розрахунку стажу заявника слідує, що до пільгового стажу ОСОБА_1 зараховано лише періоди його роботи муляром з 15 травня 2012 року по 06 вересня 2017 року та з 07 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, що і складає зарахований відповідачем пільговий стаж - 9 років 1 місяць 16 днів.

Підстави незарахування до пільгового стажу заявника інших періодів його роботи рішення, що оскаржується, не містить.

Водночас згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 у період з 01 вересня 1980 року по 20 липня 1983 року навчався в Коломийському МПТУ-10 Івано-Франківської області за професією муляр, а з 18 липня 1983 року по 04 жовтня 1983 року, з 21 листопада 1983 року по 25 квітня 1984 року, з 30 жовтня 1995 року по 14 травня 1996 року, з 11 вересня 1996 року по 10 червня 1998 року, з 01 серпня 2011 року по 04 травня 2012 року працював муляром, проте з невідомих причин такі періоди пенсійним органом не зараховано до пільгового стажу позивача.

Сторонами не заперечується той факт, що для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" його пільговий стаж має складати не менше 12 років 6 місяців.

Так, в період роботи позивача до 11 березня 1994 року чинною була постанова Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення", а в період роботи з 11 березня 1994 року - постанова Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року.

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Списку № 2 постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року професія "каменщика" (муляра) є такою, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

У розділі XXVII Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 також передбачено професію муляра.

Таким чином, відсутність у рішенні, що оскаржується, обгрунтування підстав незарахування до пільгового стажу позивача періодів з 01 вересня 1980 року по 20 липня 1983 року, з 18 липня 1983 року по 04 жовтня 1983 року, з 21 листопада 1983 року по 25 квітня 1984 року, з 30 жовтня 1995 року по 14 травня 1996 року, з 11 вересня 1996 року по 10 червня 1998 року, з 01 серпня 2011 року по 04 травня 2012 року, підтверджує висновок суду щодо необгрунтованості такого рішення.

Окрім того, як слідує із оскаржуваного рішення, іншою підставою для відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах слугувала недостатність у заявника страхового стажу, адже при необхідному страховому стажі не менше 28 років зарахований позивачеві стаж складає 25 років 08 місяців 19 днів.

Так, у рішенні, що оскаржується, зазначено, що позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду його роботи з 06 лютого 1990 року по 02 жовтня 1990 року, оскільки неможливо ідентифікувати штамп та печатку підприємства.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу підпунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Порядок ведення трудових книжок врегульовано однойменною Інструкцією, що затверджена наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції № 58).

Аналіз наведених положень дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що обов`язок ведення трудових книжок покладено на роботодавців, тому неналежне ведення таких не може позбавити працівника права на соціальний захист, зокрема й на отримання пенсійних виплат.

Більше того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27 квітня 1993 року "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Таким чином, доводи відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи з 06 лютого 1990 року по 02 жовтня 1990 року з підстав неможливості ідентифікувати штамп та печатку підприємства є безпідставними.

Варто наголосити на тому, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, такий запис є належним доказом підтвердження стажу позивача.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про безпідставність незарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи з 06 лютого 1990 року по 02 жовтня 1990 року, тому оскаржуване рішення є протиправним.

За наведених вище обставин рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 09 вересня 2021 року № 21 належить скасувати.

Разом із тим суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача призначити позивачеві пенсію, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, приймаючи рішення від 09 вересня 2021 року № 12, не надало оцінку підставам незарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи позивача (про які йдеться вище), обмежившись лише зазначенням кількості зарахованих років страхового та пільгового стажу.

Наявний в матеріалах справи розрахунок страхового стажу з урахуванням перетину періодів, які зроблені відповідачем, є суперечливими.

В той же час обчислення страхового стажу належить до виключної компетенції пенсійного органу.

За таких обставин суд не може перебирати на себе функції органу Пенсійного фонду і вирішувати питання про призначення пенсії ОСОБА_1 , адже завданням суду є здійснення контролю за правомірністю рішення суб`єкта владних повноважень, а не первинний його розгляд.

Тому з метою захисту порушених прав та інтересів позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 03 вересня 2021 року із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього судового рішення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані представником позивача, суд доходить висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень, що підтверджується квитанцією від 23 жовтня 2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень, а тому на його користь слід стягнути 454 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі 908 гривень як за звернення до суду з позовом з однією немайновою вимогою.

А тому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що половина від суми сплаченого судового збору і є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача слід пропорційно стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі по 227 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 243, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 21 від 09 вересня 2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03 вересня 2021 року із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього судового рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, буд. 158-б; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 20490012)

Повний текст рішення суду складено 17.10.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович