Справа № 280/11704/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 жовтня 2022 року Справа № 280/11704/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами загального, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до 1. Запорізької обласної прокуратури (69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29-А)

2. Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15)

про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до 1. Запорізької обласної прокуратури (далі відповідач 1), 2. Офісу Генерального прокурора (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 за № 410 про неуспішне проходження прокурором Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

зобов`язати Офіс Генерального прокурора або уповноважену кадрову комісію з атестації прокурорів місцевих прокуратур, створену на підставі наказу Генерального прокурора, призначити у розумні строки нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички для ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 01.11.2021 № 1478к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області з 01.11.2021;

поновити ОСОБА_1 в органах Запорізької обласної прокуратури з 02.11.2021;

поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Михайлівської окружної прокуратури Запорізької області або на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями в органах Запорізької обласної прокуратури, з 02.11.2021;

стягнути із Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 02.11.2021 і до моменту фактичного поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 працював в органах прокуратури з 2003 року. На виконання норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ (далі - Закон №113-ІХ) позивач подав заяву про намір пройти атестацію з метою переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі. 28.10.2020 позивач успішно пройшов перший етап атестації прокурорів анонімне тестування на знання та вміння у застосуванні закону, відповідність здійснювати повноваження прокурора та його допущено до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. В подальшому, 06.11.2020 позивач неуспішно пройшов другий етап атестації, набравши при цьому 86 балів з 93 необхідних. Склавши відповідний тест, позивач повідомив членів Першої кадрової комісії про незадовільний стан здоров`я та некоректну роботу програмного забезпечення, у зв`язку із чим просив призначити тестування на іншу дату. За результатами розгляду заяви позивача рішенням Першої кадрової комісії, зафіксованим в протоколі від 20.11.2020 №12, доводи позивача визнано поважними та такими, що істотно вплинули на перебіг та результат іспиту, вирішено призначити нову дату складання іспиту без визначення конкретної дати. В подальшому, п`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі П`ятнадцята кадрова комісія) ухвалено протокольне рішення від 13.09.2021 №1 про неуспішне проходження прокурорами, в т.ч. і позивачем, атестації. Того ж дня П`ятнадцятою комісією прийнято рішення № 410, згідно з яким за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивача визнано таким, що неуспішно пройшов атестацію та не допущено до етапу проходження співбесіди. В свою чергу, вказане рішення слугувало підставою для прийняття Запорізькою обласною прокуратурою наказу від 01.11.2021 №1478к про звільнення позивача з посади прокурора та органів прокуратури. ОСОБА_1 вважає рішення П`ятнадцятої кадрової комісії та наказ про звільнення протиправними. Посилається, зокрема, на те, що відсутність державного контролю при закупівлі програмного забезпечення для проведення тестування дає підстави вважати, що відповідачем не забезпечено легітимного порядку використання програмного забезпечення та унеможливлення впливу на результати тестування та роботу програми третіми особами. Всупереч вимогам діючого законодавства комп`ютерна програма, що використовувалась для проведення атестації, не має ніякої сертифікації та будь-якого захисту. Крім того, при проведенні атестації використовувалась комп`ютерна техніка, яка також не відповідає вимогам діючого законодавства щодо захисту інформації. При проведенні тестування на виділеній прокурорам комп`ютерній техніці систематично виникали технічні несправності, відбувалося «зависання» програмного забезпечення, програма функціонувала некоректно. Некоректна робота комп`ютерної програми при проведенні тестування викликає обґрунтовані сумніви щодо того, чи правильно взагалі програмою відображались обрані прокурорами відповіді. Зазначене нівелює всі наслідки такого тестування та є самостійною підставою для задоволення позову. Крім того зауважує, що жодним чином не підтверджено правомірності формування кадрової комісії, у тому числі компетентності та наявності необхідних професійних і моральних якостей її членів, які мають необхідний досвід щодо проведення атестації та бездоганну ділову репутацію, володіють тематикою, яка використовується для складання тестів та завдань іспиту. Розгляд питання щодо проходження позивачем атестації здійснений органом, повноваження якого не підтверджені, що є безумовною підставою для скасування рішення такого органу, прийнятого за наслідками атестації. Вказує, що у зв`язку із прийняттям Першою кадровою комісією процедурного рішення від 20.11.2020 у позивача були правомірні очікування, що відповідач забезпечить йому можливість скласти іспит та успішно закінчити атестацію, а тому рішення П`ятнадцятої кадрової комісії, що оскаржується, призвело до порушення принципів правової визначеності та запобігання дискримінаційності щодо прав позивача. Таким чином, порушення процедури проведення атестації та своєї компетенції П`ятнадцятою кадровою комісією призвело до прийняття протиправного рішення від 13.09.2021 № 410 про неуспішне проходження позивачем атестації, що є самостійною та достатньою підставою для його скасування. Зазначені доводи обумовлюють необхідність звернення до суду не тільки із позовною вимогою щодо скасування рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації, але і про зобов`язання Офісу Генерального прокурора призначити у розумні строки нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички для позивача. Крім того, такий предмет атестації як «загальні здібності та навички» у Законі №113-ІХ відсутній. Також, рішення кадрової комісії, на яке міститься посилання в оскаржуваному наказі як на підставу звільнення, не містить ні мотивів, ні обставин, що вплинули на його прийняття, що, в свою чергу, суперечить критеріям та принципам адміністративної процедури, закріпленим у ст. 2 КАС України. Підсумовуючи викладене вважає, що при проведенні атестації та прийнятті рішення за її результатами відповідачем порушені вимоги Закону, в тому числі і принципи прозорості та публічності, закріплені в п. 14 Розділу II Закону №113-ІХ та п. 3 Розділу І Порядку №221. Отже, невиконання суб`єктом владних повноважень вимог законодавства у зазначеній вище частині стосовно позивача призводить до втрати легітимності процедури проведення атестації відносно нього та, як наслідок, прийнятих за її результатами рішень. Крім того, оскаржуваний наказ про звільнення не містить посилання на п. 9 ч.1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», або на будь-яку іншу підставу, передбачену спеціальним законом. Таким чином, правова підстава для звільнення позивача, зазначена у наказі, не відповідає положенням Закону №113-ІХ, що діяв на момент подання позивачем заяви про переведення на посаду прокурора в окружних прокуратурах, а також про намір пройти атестацію. З урахуванням наведеного вважає спірні рішення та наказ такими, що підлягають скасуванню та зазначає, що має право на поновлення на посаді. При цьому, з метою ефективного відновлення порушених прав позивача його слід поновити на посаді прокурора Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області або на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями, оскільки посада, з якої його звільнили, вже не існує. Крім того вказує, що має право на стягнення з Запорізької обласної прокуратури середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02.11.2021 і до моменту фактичного поновлення на посаді. З урахуванням вищевикладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 06.12.2021 відкрито провадження у справі №280/11704/21; призначено підготовче засідання на 21.12.2021.

Протокольною ухвалою суду від 21.12.2021 відкладено підготовче засідання до 25.01.2022.

Відповідач 1 позов не визнав, у поданому відзиві (вх. від 28.12.2021 №77281) посилається на те, що згідно з п. 5 р. І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221 (далі Порядок №221), предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора (у тому числі загальних здібностей та навичок); 2) професійної етики та доброчесності прокурора. Вказане спростовує твердження позивача про те, що проведення етапу атестації анонімне тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки суперечить вимогам Закону. Зазначає, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного із її етапів не допускається. Вказує, що 07.10.2019 позивач подав заяву про намір пройти атестацію, ознайомився із умовами та процедурами її проведення та погодився з ними. Отже, у спірних правовідносинах позивач знаходився у стані повної правової визначеності. За результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички ОСОБА_1 набрав 86 балів, що є менше прохідного (93) бала для його успішного складання. При цьому, сам факт звернення прокурора із заявою про незадовільний стан здоров`я та технічні збої програмного забезпечення після неуспішного проходження ним тестування не є доказом їх наявності. Спірне рішення кадрової комісії прийнято на етапі проходження комп`ютерного тестування, не пов`язане з розсудом комісії та оцінкою здібностей та якостей прокурора, а тому не потребує додаткового обґрунтування мотивів його прийняття. Аналіз норм Закону №113-ІХ дає підстави вважати, що факт завершення складання тестування прокурором із набранням бала, що є меншим для успішного складання іспиту, є безальтернативною підставою для прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором іспиту. З огляду на зазначене, вважає, що рішення від 13.09.2021 № 410 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. Також зазначає, що припинення повноважень прокурора не обмежується тільки Законом України від 14.10.2014 N 1697-VII «Про прокуратуру», оскільки Законом №113-ІХ також передбачено підстави, з яких звільняється прокурор, зокрема, на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації. Вказує, що оскільки ОСОБА_1 проходив службу на посаді прокурора Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області, відсутні правові підстави для покладення на Запорізьку обласну прокуратуру обов`язку щодо поновлення позивача на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями прокурора окружної прокуратури Запорізької області. Зауважує також, що неможливо судовим рішенням поновити позивача в прокуратурі в обхід процедури і порядку, визначених законом. З урахуванням викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач 2 позов також не визнав, подав відзив (вх. від 17.01.2022 №3456), в якому зазначає про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 . Серед іншого, вказує, що позивачем надано песональну згоду на те, що у разі неуспішного проходження ним будь-якого з етапів атестації, його буде звільнено з посади прокурора. Наголошує, що Порядок №221 є чинним, у встановленому законом порядку протиправним не визнаний. Зауважує, що саме Законом №113-ІХ надано Генеральному прокурору право визначати, які саме етапи тестування може включати атестація прокурорів. Відзначає, що проведення атестації прокурорів місцевих прокуратур здійснювалося за технічної та організаційної підтримки Міжнародної організації права розвитку (IDLO), проекту Європейського Союзу «PRAVO-JUSTICE» (у співпраці з ТОВ «Сайметрікс-Україна») та інших міжнародних партнерів. Закупівлю тестів на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки здійснював проект Європейського Союзу «PRAVO-JUSTICE». Відповідно до листа ТОВ «Сайметрікс-Україна» від 18.11.2020 №10/1120 інструмент «PSYMETRICS» тести створені у відповідності до вимог та процедур International Test Comission та пройшли перевірку надійності та валідності на репрезентативній українській вибірці. Позивачем складено іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, у зв`язку з чим його допущено до наступного етапу атестації. Водночас, за наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички позивачем набрано 86 балів, що є менше прохідного балу (93 бали) для успішного складання іспиту, тому його не допущено до проходження співбесіди. Зазначені результати відображено у відомості про результати складання іспиту, у примітках до якої будь-які зауваження з боку позивача щодо процедури та порядку складання цього іспиту відсутні. Наголошує, що Першою кадровою комісією приймалося процедурне, а не остаточне (про успішне/неуспішне проходження атестації) рішення та про призначення нової дати складання іспиту без визначення конкретної дати. При цьому жодною нормою законодавства не передбачені строки, протягом яких повинні бути призначені нові час і дата складання іспиту. Визначення такої дати (часу) є дискреційними повноваженнями кадрових комісій. Наказом Генерального прокурора від 22.07.2021 №239 створено п`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих). Створення кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур відбулося в межах повноважень та у порядку, визначеному Законом №113-ІХ та на виконання його мети проведення заходів із реформи органів прокуратури. Враховуючи викладене, визначення складу комісій, вимог до осіб, які можуть бути її членами, а також порядку роботи комісії є дискреційними повноваженнями Генерального прокурора. Отже, створення кадрової комісії та її функціонування відбулося у спосіб та порядок, передбачений законодавством. Крім того, предметом спору у даній справі не є питання правомірності формування складу вказаної кадрової комісії. Вказує, що жодним нормативно-правовим актом, що регламентує порядок проходження прокурорами атестації, не встановлено заборони проведення першого та другого етапів атестації однією комісією, а прийняття рішення за результатами атестації іншою кадровою комісією. Також посилається на те, що у законодавстві України відсутні будь-які вимоги до сертифікації чи отримання ліцензій для програмного забезпечення, що використовується під час проходження прокурорами атестації. При цьому, під час складання іспиту не зафіксовано жодної спроби втручання до програмного забезпечення від третіх осіб. Також, Порядком №221 передбачена можливість перенесення іспиту на іншу дату у разі захворювання, проте позивач звернувся до комісії із відповідною заявою лише після неуспішного проходження тестування. Відзначає, що підставу звільнення в оскаржуваному наказі сформульовано у відповідності до п. 19 р. ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ. Крім того, встановивши, що звільнення відбулося із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі, а не у новоствореному органі. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Протокольною ухвалою суду від 25.01.2022 відкладено підготовче засідання до 15.02.2022.

26.01.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №5947), в якій вона спростовує доводи відповідачів з підстав, викладених у позові, просить їх відхилити та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Також, представником подано клопотання про закриття підготовчого засідання у справі (вх. від 26.01.2022 №5950).

15.02.2022 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №11098).

Протокольною ухвалою суду від 15.02.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 10.03.2022.

У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, встановленням особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану, призначене на 10.03.2022 судове засідання не відбулось.

19.05.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (вх. №18236).

Ухвалою суду від 01.06.2022 призначено судове засідання на 21.06.2022.

На підставі ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 працював в органах прокуратури з 03.04.2003, зокрема, з 15.12.2015 позивача призначено на посаду прокурора Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури, що підтверджується записами у його трудовій книжці.

25.09.2019 набрав чинності Закон №113-IX.

Наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221 затверджений Порядок №221, до якого наказами Генерального прокурора від 17.12.2019 №336, від 04.02.2020 №65 та від 19.02.2020 №102, від 03.06.2021 №178, від 03.09.2021 №280 вносились зміни.

Позивач на підставі пункту 10 розділу ІІ Закону «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-IX звернувся до Генерального прокурора із заявою від 07.10.2019 про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

Сторони не заперечують, що позивач успішно пройшов перший етап атестації, склавши іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, у зв`язку з чим був допущений до участі у наступному етапі атестації.

06.11.2020 позивач склав іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

У той самий день, 06.11.2020 позивач звернувся до Першої кадрової комісії із заявою, в якій просив надати йому можливість повторно пройти вищевказане тестування з причин некоректної роботи системи, а також поганого самопочуття.

На засіданні першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), результати якого оформлено протоколом від 06.11.2020 №11, вирішено затвердити список осіб, які 06.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (Додаток 2 до Протоколу). До вказаного списку включено, серед іншого, ОСОБА_1 , який набрав 86 балів з 93 необідних.

В подальшому, згідно з протоколом від 20.11.2020 №12 засідання першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), вирішувалося питання про розгляд заяв прокурорів, в т.ч. позивача, щодо повторного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. (п. 6 Порядку денного). Комісія дійшла висновку, що заявники, в т.ч. позивач, зазначили про обставини, які істотно вплинули на результати складання іспиту, а зазначені у їх заявах факти знайшли своє підтвердження. Відтак, вирішено заяви прокурорів, в т.ч. позивача, задовольнити, внести їх до графіку для складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; виключити зі списку осіб, які 06.11.2020 не склали іспит та відповідно до п. 7 р. І Порядку проходження прокурорами атестації призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки для вищезазначених прокурорів. При цьому, за вказане рішення (п. 6 Порядку денного) члени комісії проголосували одноголосно; рішення підписане головою комісії, секретарем комісії та членами комісії (усього 6 осіб).

Матеріали справи містять докази того, що про прийняття зазначеного рішення позивача повідомлено засобами електронного зв`язку, а також йому роз`яснено, що інформація щодо місця та дати складання нового іспиту буде розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Як вбачається з наявних у справі копій актів приймання-передачі матеріалів з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) першої кадрової комісії, такі матеріали передано Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора.

Надалі, відповідно до наказу в.о. Генерального прокурора від 16.07.2021 №236 визнано таким, що втратив чинність, наказ Генерального прокурора від 10.09.2020 №422 «Про створення першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)», а наказом Генерального прокурора від 22.07.2021 №239, з метою здійснення атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), створено п`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур.

Офісом Генерального прокурора (Департаментом кримінально-правової політики та захисту інвестицій) супровідним листом від 05.08.2021 №06/2/2-2982вих-21 направлено до П`ятнадцятої кадрової комісії для розгляду інформацію та матеріали щодо призначення нової дати складання іспиту прокурорам місцевих прокуратур, які з 02.11.2020 по 09.11.2020 брали участь у тестуванні.

Як вбачається із протоколу від 13.09.2021 №11 засідання п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), комісією вирішувалося, серед іншого, питання про включення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 (п. 31 Порядку денного). Комісією встановлено, що за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) ОСОБА_1 набрав 86 балів, що з урахуванням наказу Генерального прокурора від 07.10.2020 №474 є менше затвердженого прохідного балу (93) для успішного складання іспиту. ОСОБА_1 подав до Першої кадрової комісії заяву про повторне проходження тестування з підстав незадовольного стану здоров`я під час складання іспиту та некоректної роботи комп`ютерної техніки, на якій проводилося тестування. Згідно з відомостями про результати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, проходження тестування з боку ОСОБА_1 було завершено, під час проведення тестування звернень від ОСОБА_1 до робочої групи та до членів комісії не надходило, акти про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора причин, відповідно до п. 7 розділу І Порядку №221 не складалися. ОСОБА_1 з`явився на іспит і до початку тестування не подав до кадрової комісії заяву, відповідно до п. 11 розділу І Порядку №221 про перенесення дати іспиту у зв`язку з поважною причиною (незадовільний стан здоров`я). Сам факт звернення прокурора із заявою про незадовільний стан здоров`я та технічні збої програмного забезпечення після неуспішного проходження ним тестування не є доказом їх наявності. Відповідно до п. 17 розділу ІІ Закону № 113-ІХ та п.7 розділу І Порядку №221, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється. Комісією з питання включення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 проведено голосування: «за» - 0, «проти» - 5.

Також, комісією вирішено ухвалити рішення про неуспішне проходження атестації прокурорами, які за результатами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрали менше 93 балів. (п. 36 Порядку денного).

Згідно із рішенням П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №410 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», враховуючи, що прокурор Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрав 86 балів, що є менше прохідного балу (93) для успішного складання іспиту, встановленого Наказом Генерального прокурора від 07.10.2020 №474, він не допускається до етапу проходження співбесіди та припиняє участь в атестації, у зв`язку із цим прокурор Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію.

Наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 01.11.2021 №1478к позивача звільнено з посади прокурора Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури та з органів Запорізької обласної прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ з 01.11.2021. Підстава: рішення від 13.09.2021 №410 П`ятнадцятої кадрової комісії.

Не погоджуючись з рішенням П`ятнадцятої кадрової комісії про неуспішне проходження атестації, вважаючи протиправним своє звільнення з посади та органів прокуратури, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 4 Закону України від 14.10.2014 N 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон N 1697-VII) організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Указаним Законом, у тому числі у статті 16, визначені гарантії незалежності прокурора, які забезпечуються, зокрема, особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Законом України від 19.09.2019 N 113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», який набрав чинності 25.09.2019, запроваджено реформування системи органів прокуратури та у зв`язку з цим внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема, до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до підпункту 2 пункту 21 Закону № 113-IX у Законі України «Про прокуратуру» (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., N 2 - 3, ст. 12 із наступними змінами) у статті 7: у частині першій: пункт 1 викладено в такій редакції: «1) Офіс Генерального прокурора»; у пункті 2 слово «регіональні» замінено словом «обласні»; у пункті 3 слово «місцеві» замінено словом «окружні»; пункт 4 виключено.

Таким чином, згідно з частиною першою статті 7 Закону N 1697-VII (у редакції Закону N 113-IX) систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Статтею 14 Закону №1697-VII, у зв`язку із внесенням до неї змін Законом №113-ІХ, передбачено скорочення кількості прокурорів органів прокуратури. Зокрема, змінами, унесеними законодавцем, установлено, що загальна чисельність прокурорів органів прокуратури становить не більше 10 000 осіб. Приведення у відповідність із вимогами статті 14 Закону №1697-VII кількісного складу органів прокуратури здійснюється, крім іншого, шляхом проведення атестації на виконання вимог Закону №113-ІХ.

Статтю 51 Закону №1697-VII доповнено частиною 5, відповідно до якої на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті (у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури), не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.

Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ визначені принципи реформи органів прокуратури.

Так, згідно із пунктами 3, 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури. Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором. День початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті "Голос України".

Пунктами 6, 7, 9, 10 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ (у редакції, чинній до 11.07.2021) установлено, що з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Згідно із пунктами 11 - 19 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Атестація прокурорів включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.

Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

Для проведення співбесіди кадрові комісії вправі отримувати в усіх органах прокуратури, у Раді прокурорів України, секретаріаті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Національному агентстві з питань запобігання корупції, інших органах державної влади будь-яку необхідну для цілей атестації інформацію про прокурора, в тому числі інформацію про:

- кількість дисциплінарних проваджень щодо прокурора у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокурорів та їх результати;

- кількість скарг, які надходили на дії прокурора до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Ради прокурорів України, з коротким описом суті скарг;

- дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності: а) відповідність витрат і майна прокурора та членів його сім`ї, а також близьких осіб задекларованим доходам, у тому числі копії відповідних декларацій, поданих прокурором відповідно до законодавства у сфері запобігання корупції; б) інші дані щодо відповідності прокурора вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; в) дані щодо відповідності поведінки прокурора вимогам професійної етики; г) матеріали таємної перевірки доброчесності прокурора;

- зайняття прокурором адміністративних посад в органах прокуратури з копіями відповідних рішень.

Фізичні та юридичні особи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування мають право подавати до відповідної кадрової комісії відомості, які можуть свідчити про невідповідність прокурора критеріям компетентності, професійної етики та доброчесності. Для цього графік проведення співбесід із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, його посади, заздалегідь оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора.

За результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.

У разі успішного проходження атестації прокурор за умови наявності вакансії та за його згодою може бути переведений Генеральним прокурором на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора, а керівником обласної прокуратури - на посаду прокурора у відповідній обласній прокуратурі та в окружній прокуратурі, яка розташована у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури. При цьому переведення прокурора може бути здійснено в орган прокуратури, що є рівнозначним, вищим або нижчим щодо органу прокуратури, в якому він обіймав посаду прокурора на день набрання чинності цим Законом, з урахуванням вимог щодо стажу роботи в галузі права, визначених у статті 27 Закону України "Про прокуратуру".

Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови настання однієї із наступних підстав:

1) неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію;

2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури;

3) в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, який успішно пройшов атестацію;

4) ненадання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі.

Перебування прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність, у відпустці чи у відрядженні до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту.

Указані в цьому пункті прокурори можуть бути звільнені з посади прокурора також і на інших підставах, передбачених Законом України "Про прокуратуру".

Законом України від 15.06.2021 №1554-IX "Про внесення змін до розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" щодо окремих аспектів дії перехідних положень" пункт 7 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ з 11.07.2021 викладено в такій редакції:

"Положення щодо проходження атестації, передбаченої цим розділом, поширюються на прокурорів та слідчих органів прокуратури, які:

1) на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах;

2) на день набрання чинності цим Законом займали посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, але з поважних причин, до яких належать тимчасова непрацездатність, відпустка по догляду за дитиною, відрядження для участі в роботі інших органів на постійній основі тощо, не проходили атестацію;

3) звільнені з органів прокуратури у зв`язку з настанням підстав, передбачених підпунктами 1 і 2 пункту 19 цього розділу, щодо яких набрало законної сили рішення суду про поновлення на посаді прокурора у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, у тому числі у разі прийняття судом рішення про поновлення на посаді прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах;

4) звільнені до набрання чинності цим Законом з органів прокуратури, щодо яких набрало законної сили рішення суду про поновлення на посаді прокурора у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, у тому числі у разі прийняття судом рішення про поновлення на посаді прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах.

Прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1 - 4 цього пункту, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації.

Проходження атестації особами, зазначеними в підпункті 3 цього пункту, розпочинається з етапу, на якому було прийнято рішення про неуспішне її проходження. ».

Крім того, Законом України від 15.06.2021 №1554-IX викладено в новій редакції також пункти 10, 11, 17, 19 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ, а саме:

"Прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1 - 4 пункту 7 цього розділу, мають право у строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур, утворення, визначення складу, періоду та порядку роботи яких, здійснюється Генеральним прокурором.

Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів, крім випадків її проходження прокурорами та слідчими органів прокуратури, зазначеними в підпункті 3 пункту 7 цього розділу, забороняється.

Установити, що прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1 - 4 пункту 7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав:

1) неподання прокурором чи слідчим органів прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію;

2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації;

3) в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення прокурора чи слідчого органів прокуратури, який успішно пройшов атестацію;

4) ненадання прокурором чи слідчим органів прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі.".

На виконання вимог Закону №113-IX наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221).

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 розділу І Порядку №221 атестація прокурорів - це встановлена розділом ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон) та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур. Атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями. Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.

Пунктом 6 Порядку №221 визначено, що атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Відповідно до пункту 7 розділу І Порядку №221 (в редакції, чинній на момент проходження позивачем другого етапу атестації) повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

В подальшому, до пункту 7 розділу І Порядку №221 наказом Генерального прокурора від 03.06.2021 №178 внесено зміни, якими передбачено, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, або ж у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.

Згідно із пунктом 11 розділу І Порядку №221 особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора. У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора. У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора. Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документа, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не надасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Якщо заява прокурора подана до кадрової комісії з порушенням строку, визначеного цим пунктом, або якщо у заяві не вказані поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проведення співбесіди кадрова комісія ухвалює рішення про відмову у перенесенні дати та про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Інформація про нову дату складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора оприлюднюється на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора). З моменту оприлюднення відповідної інформації прокурор вважається повідомленим належним чином про нову дату проведення відповідного етапу атестації.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №221 у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

За правилами пункту 2 розділу ІІІ Порядку №221 кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Кадрова комісія може прийняти рішення про складання прокурорами іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки в один день. У цьому випадку, кадрова комісія формує графік складання вказаних іспитів із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестувань, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспитів. До складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки допускаються прокурори, які за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрали кількість балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, встановлений у пункті 4 розділу II цього Порядку.

Відповідно до пунктів 3-6 розділу ІІІ Порядку №221 зразок тестових питань та правила складання іспиту оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту. Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії. Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Згідно із абзацом 2 пункту 2 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 №233 (далі - Порядок №233) комісії забезпечують, у тому числі, проведення атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів та слідчих Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур.

Для здійснення повноважень, передбачених абзацами другим і третім пункту 2 цього Порядку, утворюються комісії у складі шести осіб, з яких не менше трьох - особи, делеговані міжнародними і неурядовими організаціями, проектами міжнародної технічної допомоги, дипломатичними місіями.Членами комісії можуть бути особи, які є політично нейтральними, мають бездоганну ділову репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет, а також стаж роботи в галузі права (пункт 3 Порядку №233).

Відповідно до пункту 8 Порядку №233 комісія правомочна ухвалювати рішення, здійснювати інші повноваження, якщо на її засіданні присутня більшість членів комісії. У разі неявки члена комісії більше двох разів поспіль без поважних причин, такий член комісії підлягає заміні відповідно до пункту 19 цього Порядку.

Згідно із пунктом 12 Порядку №233 рішення комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Член комісії вправі голосувати «за» чи «проти» рішення комісії. У разі рівного розподілу голосів, приймається рішення, за яке проголосував голова комісії. Рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди ухвалюється шляхом відкритого голосування більшістю від загальної кількості членів комісії. Якщо рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди не набрало чотирьох голосів, комісією ухвалюється рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

Аналіз наведених норм у сукупності дозволяє дійти висновку, що у зв`язку з реформуванням органів прокуратури та створенням Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур, Закон №113-ІХ визначив успішне проходження прокурорами атестації як необхідну і обов`язкову умову для переведення до них з раніше діючих Генеральної прокуратури України, регіональних, місцевих прокуратур. При цьому, визначення порядку проходження прокурорами атестації, порядків утворення, визначення складу, періоду та порядку роботи кадрових комісій, які безпосередньо проводять атестацію, віднесено до повноважень Генерального прокурора. Сама процедура атестації складається з послідовних етапів, одним з яких є складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до наступного етапу атестації (іспиту або співбесіди) та припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу про звільнення відповідного прокурора з посади та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ.

Крім того, з наведених вище нормативно-правових актів також вбачається, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Разом із тим, із наведеного загального правила є виняток, визначений в реченні другому пункту 7 розділу I Порядку №221 (в редакції, чинній на момент проходження позивачем другого етапу атестації), а саме: якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора. Тобто, за наявності вказаних обставин кадрова комісія не вправі приймати рішення про неуспішне проходження прокурором атестації та зобов`язана призначити прокурору новий час (дату) складання відповідного іспиту. На користь такого висновку свідчить сама конструкція речення другого пункту 7 розділу I Порядку №221, яка застосовує словосполучення "...комісія призначає новий час (дату) складання...", а отже не передбачає іншого варіанту дій (множинності варіантів дій) кадрової комісії, ніж призначити нову дату іспиту.

З матеріалів справи судом встановлено, що 06.11.2020 при складенні іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивач набрав 86 балів, що є меншим за прохідний бал.

При цьому, позивач звернувся до Першої кадрової комісії із заявою від 06.11.2020 щодо повторного складання вказаного іспиту, посилаючись на наявність обставин, які істотно вплинули на перебіг та результат складання іспиту (технічні та інші причини).

На реалізацію повноважень, визначених пунктом 7 розділу I Порядку №221, Першою кадровою комісією надано оцінку обставинам, викладеним у відповідній заяві позивача, та вирішено призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки для позивача. Вказане рішення мотивоване наявністю обставин, які істотно вплинули на результати складання іспиту.

Суд наголошує на тому, що рішення Першої кадрової комісії, яке оформлене протоколом від 20.11.2020 №12, прийнято одноголосно та підписано всіма присутніми членами комісії, з дотриманням вимог пунктів 12, 13 Порядку №233. Крім того, суд виходить з того, що зазначене рішення Першої кадрової комісії є чинним, жодних доказів його скасування чи визнання нечинним суду не надано, а відтак це рішення не підлягає будь-якому ревізуванню судом у межах цієї справи.

При цьому, вказане рішення прийняте саме на підставі пункту 7 розділу І Порядку №221, тобто, тієї правової норми, яка передбачає, зокрема, що складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, тому комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

Стосовно конкретної нової дати складання іспиту, то така дата вказаним рішенням не була та не могла бути встановлена з огляду на приписи пункту 2 розділу І Порядку №221, які передбачають визначення конкретної дати, часу та місця проведення тестування саме у графіку складання іспитів, які формує відповідна кадрова комісія.

В той самий час, з матеріалів справи вбачається, що за збігом значного проміжку часу після ухвалення Першою кадровою комісією рішення про призначення нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки для позивача (більше ніж через дев`ять місяців), П`ятнадцятою кадровою комісією на засіданні 13.09.2021 (протокол №11) поставлено на голосування та не прийнято рішення про включення позивача до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, а в подальшому оскаржуваним рішенням від 13.09.2021 №410 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» прокурора Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 визнано таким, що неуспішно пройшов атестацію.

Таким чином, не скасовуючи і не змінюючи чинного рішення про призначення позивачу нової дати складання іспиту на загальні здібності та навички, П`ятнадцята кадрова комісія повторно вирішила питання, яке вже було вирішено 20.11.2020 Першою кадровою комісією.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Закон №113-ІХ, Порядок №221 та Порядок №233 не наділяють кадрову комісію повноваженнями за тими самими обставинами ревізувати (переглядати) власне рішення або рішення іншої (попередньої) кадрової комісії щодо призначення прокурору нового часу (дати) складання відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди, як і не передбачають можливості вчинення кадровою комісією повторно дій щодо визначення підстав для призначення нового часу (дати) складання іспиту чи проведення співбесіди, або права комісії по вирішенню питання, чи включати до графіку складання іспитів прокурора, щодо якого вже прийнято рішення про призначення йому нової дати складання іспиту.

На думку суду, у спірному випадку єдиним можливим правомірним варіантом дій П`ятнадцятої кадрової комісії було прийняття рішення про включення позивача (на підставі рішення Першої кадрової комісії, яке оформлене протоколом від 20.11.2020 №12) до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Проте, П`ятнадцята кадрова комісія, не зважаючи на чинне рішення Першої кадрової комісії, оформлене протоколом від 20.11.2020 №12, протиправно вдалася до переоцінки аргументів позивача, покладених в основу поданої ним заяви щодо повторного складання вказаного іспиту, безпідставно не прийняла рішення про включення позивача до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, а в подальшому протиправно прийняла рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

Доводи відповідача 2 про те, що прийняте Першою кадровою комісією рішення про призначення позивачу нової дати складення іспиту є процедурним, з чого він висновує правомірність дій і рішень П`ятнадцятої кадрової комісії, суд відхиляє з наведених вище мотивів.

Суд відхиляє посилання прокуратури на правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 24.09.2021 у справі №160/6596/20, від 21.09.2021 у справі №160/6204/20, від 29.09.2021 у справі №440/2682/20 та ін., оскільки обставини даних справ істотно відрізняються від обставин у цій справі. Зокрема, у розглянутих Верховним Судом справах, на відміну від цієї, кадрові комісії не приймали рішень про призначення прокурору нової дати складання іспиту.

Отже, П`ятнадцята кадрова комісія при прийнятті рішення від 13.09.2021 №410 діяла не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законодавством України, унаслідок чого позбавила позивача можливості скласти згаданий іспит та прийняла оскаржуване у цій справі рішення про неуспішне проходження позивачем атестації, яке з огляду на викладені висновки суду є протиправним та підлягає скасуванню.

Зважаючи на приписи пункту 7 розділу І Порядку №221 (в редакції наказу Генерального прокурора від 03.06.2021 №178), відповідно до яких у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача 2 призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки для ОСОБА_1 .

При цьому, зобов`язуючи вчинити згадані дії саме Офіс Генерального прокурора суд виходить із того, що зазначені комісії не є юридичними особами, створюються саме за наказом Генерального прокурора, а отже Офіс Генерального прокурора, як суб`єкт владних повноважень, самостійно вирішуватиме, якій кадровій комісії доручити призначення новової дати складання іспиту. В той же час, пункт 7 розділу І Порядку №221, не містить застережень про те, в які строки приймається таке рішення, а отже вимоги позивача в частині зобов`язання вчинити певні дії «у розумні строки» задоволенню не підлягають.

Також, оскільки у межах розгляду даної справи суд дійшов висновку про протиправність рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №410, то вказане рішення не може бути належною підставою для звільнення прокурора у розумінні підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону №113-IX, у зв`язку з чим спірний наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 01.11.2021 №1478к про звільнення позивача із займаної посади та з органів прокуратури, також є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Оскільки інші аргументи учасників справи та надані ними докази не спростовують того факту, що за наявності чинного рішення про призначення нової дати складання іспиту, прийнятого кадровою комісією, яка проводила другий етап атестації позивача, П`ятнадцята кадрова комісія протиправно прийняла рішення від 13.09.2021 №410 про неуспішне проходження позивачем атестації, суд вважає, що такі аргументи не мають вирішального значення для вирішення даного спору.

Крім того, стосовно доводів позивача про неправомірність формування П`ятнадцятої кадрової комісії суд зазначає, що до справи не надано доказів оскарження та скасування законодавчого чи розпорядчого акту з приводу створення такої комісії. Також, питання щодо наявності/відсутності державного контролю при закупівлі програмного забезпечення для проведення тестування прокурорів не входять до предмету доказування у даній справі, з огляду на щодо суд такі доводи відхиляє.

Згідно із частиною шостою статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Скасування наказу про звільнення позивача є підставою для його поновлення на попередній роботі та на службі в органах прокуратури.

Оскільки положеннями спеціального законодавства, а саме нормами Закону №1697-VII, не врегульовано процедуру поновлення на посаді прокурора в разі його незаконного звільнення, тому з метою ефективного відновлення порушених прав позивача до спірних правовідносин підлягають застосуванню окремі положення Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 у справі «Волков проти України», звертаючи увагу на необхідність поновлення особи на посаді як способу відновлення порушених прав, зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Вирішуючи спір по суті, суд вказує на відсутність підстав для задоволення заявлених вимог позивача щодо поновлення його на посаді прокурора Михайлівської окружної прокуратури Запорізької області або на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями в органах Запорізької обласної прокуратури, оскільки позивач не працював в цій установі та з неї не був звільнений, що унеможливлює поновлення службово-трудових відносин позивача з вказаною установою.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Іншого способу порушеного права у спорах про незаконне звільнення, крім поновлення на посаді відповідного органу (установи, підприємства, організації), КЗпП України не передбачає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №П/9901/101/18, постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №826/12916/15, від 06.03.2019 у справі №824/424/16-а, від 13.03.2019 у справі №826/751/16, від 27.06.2019 у справі №826/5732/16, від 26.07.2019 у справі №826/8797/15, від 09.10.2019 у справі №П/811/1672/15, від 12.09.2019 у справі №821/3736/15-а, від 22.10.2019 у справі №816/584/17, від 07.07.2020 у справі №811/952/15.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в разі відсутності посади позивача (з об`ємом повноважень, які існували на дату звільнення) роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику іншу посаду відповідно до його кваліфікації, а в разі незгоди працівника на іншу роботу, роботодавець зобов`язаний виконати судове рішення, здійснивши відповідні зміни в організації праці.

Крім того, суд зауважує, що, як вже зазначалося вище, обоа`язковою умовою для переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі є успішне проходження атестації, яку позивачем на момент прийняття рішення у справі ще не пройдено.

За таких ОСОБА_1 слід поновити на посаді прокурора Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області та в органах прокуратури з 02.11.2021.

Наведене узгоджується з усталеною правовою позицією Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (наприклад, постанова від 18.11.2021 у справі №280/3167/20), відповідно до якої перейменування установи, що не пов`язано із її припиненням (ліквідацією) як юридичної особи, не є обставиною, з якою стаття 240-1 Кодексу законів про працю України пов`язує неможливість поновлення працівника на попередній роботі. У разі зміни внутрішньої (організаційної) структури установи (ліквідації одного структурного підрозділу із створенням або без створення іншого структурного підрозділу, змін в найменуванні установи, підрозділу або посади тощо) незаконно звільнений працівник підлягає поновленню на тій посаді, яку він обіймав на момент звільнення, після чого роботодавець зобов`язаний вчинити дії щодо працевлаштування такого працівника з урахуванням змін, що відбулися. Водночас поновлення позивача на посаді, яку він не обіймав до звільнення, суперечить єдиному можливому способу захисту його порушеного права, який закріплений у частині першій статті 235 Кодексу законів про працю України та спрямований на повернення сторін трудового спору (працівника і роботодавця) у положення, яке існувало на день звільнення. Крім того, такий спосіб захисту порушеного права позивача може викликати новий спір з приводу визначення «рівнозначної» посади та відповідного структурного підрозділу, де така посада передбачена.

Частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з частиною першої статті 27 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» (із змінами і доповненнями) порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі також - Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

За змістом пункту 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Для працівників з відрядною оплатою праці в разі відсутності оперативних даних для розрахунку заробітку за останній місяць розрахункового періоду він може замінюватися іншим місяцем, що безпосередньо передує розрахунковому періоду.

Абзацами 1-3 пункту 3 Порядку №100 визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період. Якщо період, за який нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано частково, під час обчислення середньої заробітної плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованої суми премії чи іншої заохочувальної виплати.

У відповідно до пункту 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, розрахунок середньоденної заробітної плати проводиться шляхом ділення заробітної плати за робочі (календарні) дні, фактично відпрацьовані протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Відповідно до довідки Запорізької обласної прокуратури від 20.12.2021 №21-1036-21 розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 367,87 грн., з урахуванням заробітної плати позивача за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбулось звільнення позивача: липень - серпень 2021 року. Середньомісячна заробітна плата складає 7 909,21 грн.

Здійснений відповідачем розрахунок середньоденної та середньомісячної заробітної плати позивачем не оспорюється.

Кількість днів вимушеного прогулу позивача, на які поширюються вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу після звільнення, становить 249 робочих днів за період з 02.11.2021 по 20.10.2022 включно. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 91 599,63 грн. (367,87 грн х 249 робочий день), який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача 1.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.02.2019 у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та в органах прокуратури в частині та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7 725,27 грн. (367,87 грн х 21 робочий день) слід звернути до негайного виконання.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У даній справі, окрім позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивачем також заявлені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №410 та про зобов`язання Офісу Генерального прокурора або уповноваженої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур вичнити певні дії, за які при зверненні до суду ним сплачено судовий збір. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаних вимог, тому понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 як суб`єкта, яким прийнято відповідне протиправне рішення.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 № 410 про неуспішне проходження прокурором Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

3. Зобов`язати Офіс Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15; ) призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки для ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

4. Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 01.11.2021 № 1478к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області з 01.11.2021.

5. Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області та в органах прокуратури з 02.11.2021.

6. Стягнути з Запорізької обласної прокуратури (69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29-А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2021 по 20.10.2022 включно у розмірі 91 599 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 63 коп., з якого утримати податки та інші обов`язкові платежі.

7. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

8. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області та в органах прокуратури та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 7 725 (сім тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 27 коп., з якої утримати податки та інші обов`язкові платежі, підлягає негайному виконанню.

9. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 816 (одна тисяча вісімсот шітнадцять) гривень 00 копійки присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 20.10.2022.

Суддя Ю.П. Бойченко