Справа № 500/2963/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2963/22

19 жовтня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна судова адміністрація України, Служба судової охорони про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області (далі ТУ ССО у Тернопільській області), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ТУ ССО у Тернопільській області, яка полягає у невиплаті йому додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн щомісячно в період з 24.02.2022 по 01.07.2022;

зобов`язати уповноважену особу ТУ ССО у Тернопільській області видати накази про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова №168);

зобов`язати ТУ ССО у Тернопільській області нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по 01.07.2022.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що проходить службу в ТУ ССО у Тернопільській області. За період з 24.02.2022 по 01.07.2022 йому не було нараховано та не виплачену додаткову винагороду відповідно до Постанови №168. Вважаючи бездіяльність ТУ ССО у Тернопільській області щодо невиплати додаткової винагороди згідно із Постановою №168 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 22.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державну судову адміністрацію України (далі ДСА України).

02.09.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.18-25). Відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що у затвердженому ДСА України кошторисі Служби судової охорони (далі - ССО) на 2022 рік та відповідних кошторисах територіальних управлінь ССО видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою №168, не передбачалися та не затверджувалися, у зв`язку із чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс не дозволяє здійснити зазначену виплату. Відповідно наказ ТУ ССО у Тернопільській області про виплату співробітникам додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, не видавався та буде виданий виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань. Відповідачем вживаються заходи для виділення додаткових коштів, необхідних для реалізації Постанови №168.

Ухвалою суду від 05.09.2022 залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Службу судової охорони та відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Міністерство фінансів України та Кабінет Міністрів України (а.с.96-98).

15.09.2022 до суду надійшли пояснення третьої особи ССО (а.с.105-109), у яких третя особа вказує, що у затвердженому ДСА України кошторисі ССО на 2022 рік та відповідних кошторисах територіальних управлінь ССО не передбачені видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою №168, тому територіальне управління не має права видавати накази щодо витрачання затвердженого та не збільшеного, у встановленому законодавством порядку, кошторису, без його відповідного збільшення центральним органом управління Служби, який ці кошти мав отримати від ДСА України. Оскільки кошти на виконання Постанови №168 не надходили, то будь-яких протиправних дій ССО та її територіальними підрозділами не вчинено. Додатково третя особа зауважила про пропущення позивачем строку на звернення до суду з цим позовом, який визначений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та складає один місяць.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходить службу в ТУ ССО у Тернопільській області на посаді контролера І категорії (а.с.7).

Відповідно до відомостей ТУ ССО у Тернопільській області про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивачу з лютого по липень 2022 року (а.с.76) останньому не виплачувалася додаткова винагорода відповідно до Постанови №168, зокрема за спірний період з 24.02.2022 по 30.06.2022. Зі змісту відзиву вбачається, що відповідні накази керівником ТУ ССО у Тернопільській області про її виплату не видавалися.

На запит позивача від 14.07.2022 про надання інформації щодо виплати щомісячної додаткової винагороди відповідно до Постанови №168, ТУ ССО у Тернопільській області надана відповідь від 20.07.2022 про те, що така щомісячна додаткова винагорода за період часу з 24.02.2022 по 14.07.2022 ОСОБА_1 не нараховувалася та не виплачувалася (а.с.9).

Також судом встановлено, що відповідач 18.07.2022 звертався з листом до ССО з метою вирішення питання забезпечення виплати додаткової винагороди співробітникам ТУ ССО у Тернопільській області відповідно до Постанови №168 (а.с.51-52). В свою чергу ССО зверталося задля вирішення питання виплати співробітникам ССО додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, до Прем`єр-міністра України, Міністра фінансів України, ДСА України, т.в.о. голови Вищої ради правосуддя, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, голови Верховного Суду з проханням прийняти невідкладні заходи щодо вирішення питання виділення коштів для виплати додаткової винагороди співробітникам ССО (а.с.53-71). Зі змісту пояснень третьої особи слідує, що, незважаючи на ці звернення, так і не було збільшено бюджетних асигнувань за загальним фондом Державного бюджету України на 2022 рік.

У зв`язку з не здійсненням нарахування та не виплатою позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168, позивач звернувся до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частин першої - третьої статті 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками. Співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.

Згідно із частиною сьомою статті 161 Закону №1402-VIII фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03.04.2019 № 289 установлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом ДСА України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384), грошове забезпечення співробітникам Служби (далі співробітники) визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Згідно із пунктом 10 розділу І Порядку №384 грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022 (затвердженим Законом України від 14.03.2022 №2119-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022 (затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022 (затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Пунктами 1, 3 Постанови №168 (в первісній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» від 07.07.2022 №793 (згідно із пунктом 2 цієї постанови вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022) внесені зміни до Постанови №168, а саме у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно» замінити словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в чинній редакції до 18.07.2022) установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із пунктами 2-1, 3 Постанови №168 (в чинній редакції до 18.07.2022) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Отже, на період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, та в подальшому строк дії воєнного стану в Україні було продовжено), співробітникам ССО, зокрема, й позивачу ОСОБА_1 , Постановою №168 передбачена виплата додаткової винагороди.

При цьому з огляду на вказані редакції Постанови № 168, у період з 24.02.2022 по 18.07.2022 розмір такої додаткової винагороди, зокрема для співробітників ССО, був фіксованим та становив 30 000 гривень щомісячно.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, позивачу за період проходження служби під час дії воєнного стану з 24.02.2022 по 01.07.2022 не виплачувалася додаткова винагорода відповідно до Постанови №168 та не видавалися накази ТУ ССО у Тернопільські області про її виплату, що призвело до порушення права позивача на отримання вказаної додаткової винагороди.

При цьому, на думку суду, відсутність кошторисних призначень для виплати вказаної винагороди співробітникам ТУ ССО у Тернопільській області, відсутність затвердженого порядку та умов виплати додаткової винагороди співробітникам ССО чи невжиття Міністерством фінансів України заходів щодо збільшення видатків розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації Постанови №168, не впливають на висновки суду щодо порушення права позивача на отримання спірної додаткової винагороди відповідно до Постанови №168.

Суд звертає увагу, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання. Відсутність бюджетних коштів також не може бути причиною невиконання державою взятих на себе зобов`язань. Ненарахування та невиплата грошового забезпечення у розмірі передбаченому законом є обмеженням права позивача на майно, що є незаконним.

Суд враховує, що відповідачем вживались заходи щодо збільшення видатків бюджету для забезпечення реалізації вимог Постанови № 168, проте, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування додаткової щомісячної винагороди, що є предметом спору у цій справі, оскільки держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання додаткової винагороди відповідно до Постанови №168, відсутність кошторисних призначень для виплати вказаної винагороди співробітникам ТУ ССО у Тернопільські області на вказане право позивача не впливає, а відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не лише не виплати ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 30.06.2022 (включно) вказаної додаткової винагороди, а в першу чергу щодо не проведення нарахування такої додаткової винагороди. У зв`язку із чим, виходячи з наданих суду статтями 9, 245 КАС України повноважень, позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття рішення про визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо не проведення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за період з 24.02.2022 по 30.06.2022 (включно) у розмірі до 30 000 гривень щомісячно. Відповідач діяв не у спосіб, передбачений чинним законодавством. При цьому кінцеву дату проведення виплати суд вважає доцільно вказати саме останнім днем місяця (30.06.2022, включно), а не першими днем наступного місяця (по 01.07.2022) як вказав позивач.

Також до задоволення підлягає похідна позовна вимога про зобов`язання ТУ ССО у Тернопільській області здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, відповідно до Постанови №168, за період з 24.02.2022 по 30.06.2022 (включно).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання уповноважену особу відповідача винести наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, то суд зазначає.

Проведення розрахунку грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач несе службу і який виплачує йому грошове забезпечення. Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок щодо прийняття наказів про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168. Разом з тим, на думку суду, задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахувати й виплату додаткову щомісячну винагороду в розмірі 30 000 грн щомісячно у період з 24.02.2022 по 30.06.2022 (включно), у повній мірі захищає права та інтереси позивача, про захист яких поданий позов, та не потребує додаткового прийняття будь-яких рішень уповноваженою особою ТУ ССО у Тернопільській області. В цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Стосовно пояснень третьої особи ССО щодо недотримання строку звернення до суду, то на переконання суду, такі строки дотримані позивачем, оскільки право на звернення до суду з позовом про нарахування і виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень, яке виникло до 18.07.2022, не обмежується жодним строком.

Так, відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Згідно із частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній до 18.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Перебування особи на публічній службі є однією з форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю.

Таким чином, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження будь-яким строком.

В силу вимог статті 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору і такий ним не сплачувався.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна судова адміністрація України, Служба судової охорони про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 24 лютого 2022 року по 30 червня 2022 року включно.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Тернопільській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн щомісячно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 24 лютого 2022 року по 30 червня 2022 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Територіальне управління Служби судової охорони у Тернопільській області (вулиця Грушевського, будинок 6, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Державна судова адміністрація України (вулиця Липська, 18/5, місто Київ, 01601, ідентифікаційний код юридичної особи в ),

Служба судової охорони (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 19 жовтня 2022 року.

Суддя Чепенюк О.В.