Справа № 160/25478/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Харківського національного університетету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання,-
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Під час укладання контракту відповідачу була виплачена одноразова грошова допомога. В разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, вказана обставина є підставою для стягнення з відповідача грошової допомоги відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Частиною 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
У відповідності до ч.1ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
01.03.2022 через електронну пошту до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ОСОБА_1 .
Відповідач просить відмовити у позовних вимогах, враховуючи наступне.
На дату укладення контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами військового навчального підрозділу закладу вищої освіти з Міністерством оборони України в особі начальника Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил, ОСОБА_1 не мала повної цивільної дієздатності за ч.1,ч. 3 ст. 35 Цивільного кодексу України, а тому могла самостійно вчиняти лише вичерпний перелік правочинів відповідно до ст.ст. 31, 32 ЦК України.
Відповідно до приписів ст. 221 ЦК України правочин, який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном. Правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. У разі відсутності схвалення правочину він є нікчемним.
Батькам відповідача про укладення донькою контракту стало відомо 10.02.2022 - з дати отримання ухвали про відкриття провадження у справі. У зв`язку з тим, що батькам не було нічого відомо про факт укладення контракту і ними не було надано будь-якої згоди на укладення контракту, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 221,222 ЦК України була направлена претензія на адресу позивача.
Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба є неналежним позивачем у справі, оскільки виходячи зі змісту ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» право на стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у закладі вищої освіти є виключним правом Міністерства оборони України або іншого центрального органа виконавчої влади, якому підпорядкований цей заклад освіти; набувачем таких стягнених грошових коштів є виключно Міністерство оборони України або інший центральний орган виконавчої влади, якому підпорядкований Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, а тому кошти, витрачені на навчання відповідача повинні бути стягненні на їх користь, а не безпосередньо на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.
Ухвалою суду від 28.03.2022, за клопотанням представника відповідача, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
Іншою ухвалою суду від 28.03.2022 продовжено процесуальний строк для надання доказів у справі до закінчення воєнного стану та зобов`язано позивача надати до суду: копію обхідного листа курсанта ОСОБА_1 , пояснення щодо укладення з ОСОБА_1 , як неповнолітньою особою контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, докази надання батьками ОСОБА_1 згоди на вчинення правочину.
24.05.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від третіх осіб надійшли пояснення у справі. Треті особи повідомили, що ними як батьками ОСОБА_1 не надавалась згода на укладення нею контракту, даний контракт вони не схвалюють в порядку визначеному ч. 1 ст. 221 і ч. 1 ст. 222 ЦК України та відповідно до норм ч. 2 ст. 221 і ст. 222 ЦК України вважають укладений контракт нікчемним правочином.
Від позивача 17.08.2022 суд отримав копію обхідного листа ОСОБА_1 і пояснення, в яких повідомлялось, що укладання контракту з відповідачем відбувалось з врахуванням ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за яким на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби особи, які мають повну загальну середню, професійно-технічну або вищу освіту віком від 17 років до 30 років, у тому числі ті, яким 17 років виповнюється в рік початку військової служби, та не мають військових звань офіцерського складу, на військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, у тому числі тих, що здійснюють підготовку осіб на посади сержантського та старшинського складу.
Позивач повідомив про неможливість надати докази згоди батьків ОСОБА_1 на вчинення правочину у зв`язку із знищенням будівлі військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил авіаударом авіації російської федерації.
Позивач також звертає увагу на те, що під час навчання відповідача її батьками не порушувалося питання чинності контракту, контракт не оскаржувався в судовому порядку.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
20.07.2021 між Міністерством оборони України, в особі начальника Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил, підполковником ОСОБА_4 (Керівник військового навчального підрозділу закладу вищої освіти) і солдатом ОСОБА_1 (Курсант) був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.
Відповідно до п. 1 контракту Курсант ознайомилась із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), і добровільно бере на себе зобов`язання: проходити військову службу (навчання) у Військовому коледжі сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим контрактом, зокрема, -відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у військовому навчальному підрозділу закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого навчання військової служби після закінчення військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;
-подавати про себе та членів своєї сім`ї інформацію, необхідну для проходження військової служби та соціального захисту.
Курсант добровільно взяла на себе зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти в разі дострокового розірвання контракту через систематичне невиконання умов контракту, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану) (п. 3 контракту).
Контракт містить особисті підписи сторін.
Відповідно до витягу з наказу начальника Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету повітряних сил (по стройовій частині) від 08.11.2021 №235 солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , курсанта 115ВК навчальної групи набору 2021 року Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил, відповідно до підп. 3.2. Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року №490, наказано відрахувати від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та відповідно до пункту 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України припинити чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 09 листопада 2021 року.
Тимчасово виконуючим начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба затверджено загальний розрахунок коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 №830 від 12.11.2021, згідно якого фактичні витрати пов`язані з утриманням складають:
- По грошовому забезпеченню -2223 грн. 64 коп.;
- По продовольчому забезпеченню -9186 грн.90 коп.;
- По медичному забезпеченню - 443 грн. 92 коп.;
- По перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку -00 грн. 00 коп.;
- По оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 2059 грн. 35 коп.
На час звернення позивача із позовом відповідач витрати, пов`язані з її утриманням під час навчання не відшкодувала.
При вирішенні спору суд виходить з наступного:
За приписами ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» , до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.
Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.
Відповідач стверджує, що укладений між ним і позивачем контракт є нікчемним правочином, оскільки на дату укладення контракту вона не мала повної цивільної дієздатності, не досягла 18 років (повноліття), а батьки не надавали згоди на укладення цього правочину.
Суд вважає, що доводи відповідача підлягають відхиленню виходячи з наступного.
За нормами ст. 34 Цивільного кодексу України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).
Частинами 1, 3 ст. 35 ЦК України встановлені також випадки коли повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка не досягла 18 років, а саме повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і працює за трудовим договором, а також неповнолітній особі, яка записана матірью або батьком дитини, або яка бажає займатися підприємницькою діяльністю.
У разі реєстрації шлюбу фізичної особи, яка не досягла повноліття, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (ч. 2 ст. 34 ЦК України).
Частиною 1 ст. 222 ЦК України передбачено, що правочин який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому ст. 221 цього Кодексу.
Правочин, який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з яким вона проживає, або опікуном. Правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. У разі відсутності схвалення правочину він є нікчемним.
В той же час за приписами ч. 1 ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу за контрактом приймаються особи, які мають повну загальну середню, професійно-технічну або вищу освіту віком від 17 років до 30 років, у тому числі ті, яким 17 років виповнюється в рік початку військової служби, та не мають військових звань офіцерського складу, - на військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, у тому числі тих, що здійснюють підготовку осіб на посади сержантського та старшинського складу.
Твердження відповідача і третіх осіб, що батькам ОСОБА_1 про укладання донькою контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами військового навчального закладу вищої освіти, стало відомо з 10.02.2022 -дати отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі, суд вважає не переконливими.
Відповідач провчилася у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба 4 місяці. За цей строк батьки не могли не знати, що донька, яка як і батьки проживає у м. Нікополі, в період з 20.07.2021 по 09.11.2021 навчалася в Харкові, перебувала на всіх видах забезпечення, проживала на території коледжу. Питання про чинність контракту батьками не піднімалось, на витребування суду з приводу укладення донькою контракту, треті особи не дали обґрунтованих пояснень яким чином без їх відома і згоди був укладений вказаний контракт. Пояснення третіх осіб містить лише посилання на загальні правові норми вчинення правочину неповнолітньою особою, і не доводять, що батьки не знали про укладання донькою такого контракту.
Отже, суд приходить до висновку, що батьки відповідача були обізнані з фактом вчинення правочину і погодились з його укладанням.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 (Порядок № 964).
Пунктами 3, 4 Порядку №964 встановлено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних, з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється закладом вищої освіти згідно з нормами утримання курсантів.
Відповідно до п.6. Порядку витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.
Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України 16.07.2007 419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.
Положеннями п. 1.2. Порядку №419/831/240/605/537/219/534 визначено, що зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання.
У разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.
У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ (п. 2.3. Порядку №419/831/240/605/537/219/534.
Суд не погоджується з доводами відповідача про неправильний розрахунок коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням по речовому забезпеченню, виходячи з наступного.
Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. ( п. 2.1.3 Порядку №419/831/240/605/537/219/534).
За п.2.1.3.2. Порядку №419/831/240/605/537/219/534 для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку ( 964-2006-п ), до розрахунку береться вартість отриманого речового майна, але пропорційно фактичному часу його використання.
Утримання вартості речового майна провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби. Визначення залишкової вартості військового майна провадиться на підставі методики визначення залишкової вартості майна Збройних Сил України та інших військових формувань.
Вартість отриманих послуг лазне-прального забезпечення цією категорією осіб за визначений період навчання не відшкодовується.
Суд зазначає, що підпис ОСОБА_1 в реквізитах контракту, свідчить про те, що вона ознайомилась і погодилась з його умовами.
Довідка-розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням курсанта містить згоду відповідача з її розрахунком та відмітку про те, що вона зобов`язується добровільно відшкодувати витрати на своє утримання в університеті не пізніше п`ятнадцяти днів з дати видання наказу про її відрахування.
Суд зазначає, що відповідачем не було оскаржено наказу позивача №235 від 08.11.2021 в частині зобов`язання відшкодувати витрати пов`язані з її утриманням у Військовому коледжі сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.
Пунктом 7 Порядку №964 передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог і посилання відповідача на те, що Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба не є належним позивачем.
Згідно ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про Збройні Сили України» встановлено, що фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Проте на виконання п. 3 Порядку № 964 був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, відповідно до якого у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач вищого навчального закладу. Відшкодовані за утримання курсантів у вищому навчальному закладі кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження вищого навчального закладу та витрати на утримання курсантів.
Крім того, відповідно до приписів Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 право укладання від імені Міністерства оборони України контракту про навчання делегується керівнику військового навчального закладу.
Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює функції держави у спірних відносинах, а Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба є бюджетною установою та утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, виключно на утримання курсантів.
Як встановлено з матеріалів справи, між Міністерством оборони України, в особі начальника Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил, підполковником ОСОБА_4 і солдатом ОСОБА_1 був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.
Отже, саме між Харківським національним університетом Повітряних Сил імені. Івана Кожедуба Міністерства Оборони України і ОСОБА_1 виникли спірні правовідносини через невиконання останнім умов зазначеного контракту, тому у Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба Міністерства Оборони України є право звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат за його утримання у навчальному закладі.
Вказане узгоджується і з висновком Верховного Суду у постанові від 19.11.2020 у справі № 560/1341/19 і постанові від 24.02.2021 у справі № 420/4661/19.
Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та зважаючи на відсутність доказів відшкодування витрат відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 , понесених витрат на навчання та задоволення позовної заяви.
На час прийняття рішення відповідач досягла повноліття, а тому може нести відповідальність за даним позовом.
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання -задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона