Справа № 460/14942/21
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2022 року м. Рівне №460/14942/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. розглянувши адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач), за змістом якого просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 01.01.2018 по 31.12.2018 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018;

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 01.01.2019 по 31.12.2019 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та негайну виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, з урахуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №460/2729/21;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати повного розміру пенсії за період з 01.04.2019 по 31.08.2021, перерахованої відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №460/2729/21;

- зобов`язати відповідача провести негайну виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії за період з 01.01.2020 по 31.08.2021, перерахованої відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №460/2729/21.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що виплата відповідачем пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством, порушує його право на належний соціальний захист.

Ухвалою суду від 05.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

24.11.2021 (у встановлений судом строк) відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого позов не визнав. Зазначив про правомірність поетапної виплати позивачу, починаючи з 01.01.2018, підвищення до пенсії згідно вимог постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та від 30.08.2017 №704. Крім того, 28.08.2021 на виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, сума боргу в сумі 130836,11грн буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що діяв відповідно до чинного законодавства.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області, та з 29.09.2012 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зазначена обставина встановлена рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №460/2729/21 та в силу вимог ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України не потребує доказування.

07.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії та заборгованості по пенсії за період з 01.04.2019 по 31.12.2019 у 100-відсотковому розмірі від обчисленого, без застосування зменшення розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.

Листом від 14.09.2021 №1700-0203-8/37785 відповідач повідомив позивача про те, що в серпні 2021 року на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №460/2729/21 управлінням проведено перерахунок пенсії, починаючи з 01.04.2019, розмір пенсії з 01.09.2021 становить 13124,12грн. Сума доплати пенсії, нарахована на виконання рішення суду за період з 01.04.2019 по 31.08.2021 становить 130836,11грн. Перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2018 проводився відповідно до вимог чинного законодавства, відтак підстави для зміни порядку виплати пенсії відсутні.

Після перерахунку з 01.01.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103), підвищення до пенсії позивачу виплачувалося в таких розмірах: з 01.01.2018 - по 31.12.2018 - щомісячно 50% від підвищення; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісячно 75% від підвищення; з 01.01.2020 - щомісячно 100% від підвищення.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09 квітня 1992 року (далі - Закон №2262-XII).

Статтею 63 Закону №2262-XII визначено підстави для перерахунку раніше призначених пенсій. Так, відповідно до частини 4 цієї статті усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з пунктом 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103), відповідно до частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №826/3858/18 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 залишено без змін.

Отже, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 набрало законної сили 05.03.2019.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.265 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, пункти 1 та 2 Постанови №103 втратили чинність саме з 05.03.2019.

Таким чином, у зв`язку із скасуванням пунктів 1 та 2 Постанови №103 - 05.03.2019, суд вважає, що саме з цієї дати у відповідача виник обов`язок виплачувати позивачу пенсію з урахуванням 100% суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018.

Така правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду у зразковій справі від 6 серпня 2019 року №160/3586/19.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 75% суми підвищення пенсії позивача, визначеного станом на 01.03.2018, оскільки такі здійснені не у спосіб, визначений чинним законодавством України, чим порушено гарантоване державою право на пенсію, яке підлягає судовому захисту.

Водночас, посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №804 та постанову від 24.12.2019 №1088, як на підставу правомірності оскаржуваних дій, суд не бере до уваги, оскільки судом встановлено, що виплата позивачу перерахованої пенсії в розмірі 75% суми підвищення пенсії здійснена органом Пенсійного фонду на виконання Постанови №103. В періоді спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №804 та від 24.12.2019 №1088 відповідачем до виплати пенсії позивачу у зменшеному розмірі не застосовувались. Доказів протилежного матеріали судової справи не містять.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати повного розміру пенсії за період з 01.04.2019 по 31.08.2021, перерахованої відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №460/2729/21, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Кодексом закріплені процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до ч.1 ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина друга статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.2 ст.372 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч.4 ст.372 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з положеннями ч.1 ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 11 Закону №1404-VIII передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз вищезазначених законодавчих норм свідчить про те, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а.

Статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше

Згідно з ч.1 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що вищезазначені норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Висновок суду повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.08.2019 у справі №522/10140/17, від 26.05.2020 у справі №522/5265/17, від 24.09.2020 у справі №640/15623/19.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №460/2729/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про розмір грошового забезпечення від 30 квітня 2021 року №02-97д/08, із врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 1 квітня 2019 року.

Рішення суду набрало законної сили 26.08.2021.

На виконання вказаного рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії, яка з 01.09.2021 становить 13124,12грн.

Доплата за період з квітня 2019 року по серпень 2021 року по судовому рішенню становить 130836,11грн (розрахунок на доплату пенсії), яка на даний час не виплачена.

Аналізуючи зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати повного розміру пенсії за період з 01.04.2019 по 31.08.2021, перерахованої відповідно до рішення від 30.06.2021 у справі №460/2729/21 фактично спрямована на виконання вказаного рішення суду.

Суд зазначає, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15.

Таким чином, оскаржувані дії/бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, прийняті на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №460/2729/21 можуть бути оскаржені, відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право, у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позову щодо належного виконання окремого судового рішення в іншій справі.

Суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового або приймати нове судове рішення щодо тих саме правовідносин, оскільки цим порушуються норми Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено вирішення цих питань в порядку статей 249 та 383 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення.

У сукупності викладеного, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 з 05.03.2019 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з врахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Д.Є. Махаринець