Справа № 420/17686/21
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Категорія: 111010000 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого Лук`янчук О.В.
суддів Бітова А. І.
Ступакової І. Г.
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕІН ЮКРЕІН" про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
ТОВ "КРЕІН ЮКРЕІН" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області в якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС в Одеській області №7004-п від 22.09.2021 року про внесення змін до наказу від 12.09.2019 року №57;
визнати протиправним та скасувати наказ №57 від 12.09.2019 року зі змінами, внесеними наказом від 22.09.2021 року №7004-п.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю КРЕІН ЮКРЕІН до Головного управління ДПС в Одеській області задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС в Одеській області №7004-п від 22.09.2021 року Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 12.09.2019 № 57.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КРЕІН ЮКРЕІН судові витрати в сумі 1 135 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Одеській області залишено без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року залишено без змін.

До ухвалення постанови суду позивач заявив, що розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із апеляційним розглядом справи №420/17686/21, становлять витрати на професійну правничу допомогу адвоката, на підтвердження розміру яких подав відповідні докази.

19.09.2022 року на адресу суду надійшло клопотання від ТОВ "КРЕІН ЮКРЕІН" про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить стягнути з бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн.

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції були понесені пропорційні, документально підтверджені та обґрунтовані витрати на оплату правової допомоги, розмір яких закріплений у договорі про надання правової допомоги у вигляді фіксованої суми, котра не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, внаслідок чого позивач, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.12.2020 року по справі №640/18402/19, зазначає, що згідно ст.ст. 134,139 КАС України такі витрати підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача у повному обсязі.

Розглянувши доводи заяви позивача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 та частини 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як зазначено вище, 19 вересня 2022 року ТОВ «КРЕІН ЮКРЕІН» подало відповідну заяву.

При цьому, вимогу щодо стягнення витрат на правничу допомогу заявлено позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що відповідає вимогам ст. 139 КАС України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом ст. 139 КАС України, розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч.ч.1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, що заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога Товариству з обмеженою відповідальністю «КРЕІН ЮКРЕІН» у даній справі надавалась адвокатом Сторожуком Дмитром Івановичем на підставі договору про надання правової (правничої допомоги) від 12 серпня 2022 року, яким передбачено дії, які може вчиняти адвокат від імені позивача по справі.

Згідно з п. 1.1 Договору адвокат зобов`язується відповідно до завдань-доручень клієнта надати йому за плату юридичні послуги щодо здійснення представництва прав та інтересів клієнта в П`ятому апеляційному адміністративному суді у справі про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС в Одеській області №7004-п про внесення змін до наказу від 12.09.2019 року №57 «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «КРЕІН ЮРЕІН» (справа №420/17686/21»).

Відповідно до пп. 3.1 Договору клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надаються, у розмірі 10 000,00, що є фіксованою платою, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, у наступному порядку протягом 5 робочих днів з дня проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

15.08.2022 року за наслідком фактично наданих послуг адвокатом складено Детальний опис робіт (наданих послуг) №12-08, котрий підписаний сторонами договору та є одночасно актом передачі-приймання виконаних послуг.

Відповідно до Детального опису адвокат надав позивачу такі послуги:

усна консультація, вивчення апеляційної скарги, узгодження правової позиції щодо апеляційного оскарження по вказаній справі;

підготовка та складення відзиву на апеляційну скаргу.

Водночас, колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України (заява № 19336/04), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. не є співмірними із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним в акті виконаних робіт переліком.

При цьому, колегія суддів, враховуючи принцип свободи договору, не заперечує стосовно того, що сторони договору про надання правової допомоги погодили саме такий розмір гонорару та закріпили його у вигляді фіксованої суми, що не змінюється в залежності від обсягу наданих адвокатом послуг, однак суд не погоджується з його розміром в межах розгляду питання щодо розподілу суми цього гонорару, як судових витрат у справі.

Щодо посилання позивача на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28 грудня 2020 року по справі №640/18402/19, колегія суддів зазначає, що у межах розгляду вказаної справи Верховний Суд дійсно зазначив, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Водночас, закріплення гонорару адвоката у формі фіксованої суми Верховний Суд поклав в обґрунтування висновку про відсутність необхідності надання позивачем детального опису робіт, однак вказана обставина не свідчить про безумовну обґрунтованість, співмірність та реальність витрат позивача на правову допомогу, а також не свідчить про неможливість суду надавати оцінку співмірності таких витрат.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Колегія суддів констатує, що ГУ ДПС в Одеській області, скористалося своїм правом на подачу клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та зазначило про неспівмірність таких витрат.

Надаючи оцінку доводам заявника щодо стягнення витрат на правову допомогу з урахуванням клопотання відповідача, щодо їх неспівмірності, колегія суддів зазначає наступне.

Так, вказана адміністративна справа є типовою справою незначної складності, предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Крім того, у даній категорії справ Верховним Судом вироблено сталу судову практику, зокрема у постановах від 22 лютого 2022 року у справі № 420/12859/21, від 27 квітня 2022 року у справі № 140/1846/21, від 15 квітня 2022 року у справі №160/5267/21 та від 06 липня 2022 року у справі № 360/1182/21.

До того ж, колегія суддів зазначає, що послуги з усної консультації, вивчення апеляційної скарги, узгодження правової позиції по справі, підготовка до складення відзиву на апеляційну скаргу не є окремими видами правової допомоги, а є складовою процесу складення відзиву на апеляційну скаргу.

Щодо безпосередньо написання відзиву на апеляційну скаргу, суд зауважує, що під час апеляційного провадження обставини справи, а також правові підстави позову, не змінювались, відзив на апеляційну скаргу фактично обґрунтований доводами адміністративного позову, текстова редакція відзиву викладена на 3 аркушах та містить значну кількість відсилань до тексту позовної заяви, тобто написання документу не потребувало витрат значних зусиль та часу адвоката.

Вищенаведене свідчить, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та складністю справи, а також не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи.

У зв`язку з цим, колегія суддів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2 500,00 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі. Вказані витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області, як відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 252, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕІН ЮКРЕІН" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити по справі додаткове судове рішення, яким стягнути з Головного правління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕІН ЮКРЕІН" () понесені судові витрати з надання професійної правової допомоги у розмірі 2 500,00 грн. під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено та підписано 18 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова