Справа № 200/3452/22
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 жовтня 2022 року справа №200/3452/22

м. Дніпро

Суддя Першого апеляційного адміністративного суду Компанієць І.Д., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року у справі № 200/3452/22 (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року у справі № 200/3452/22.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлені законом про судовий збір.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2481,00 грн.

Згідно пп.5 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання апеляційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу суду, судовий збір встановлюється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2481 грн.

Отже, апелянту необхідно усунути встановлені судом недоліки апеляційної скарги, а саме, надати до Першого апеляційного адміністративного суду документ про сплату судового збору у сумі 2481 грн

Несплачену суму судового збору належить перераховувати за наступними реквізитами: отримувач коштів Донецьке ГУК/Краматорська МТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (IBAN) UA1005630, код класифікації бюджету - 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), відомча ознака 81 Апеляційні адміністративні суди.

Судовий збір сплачується через банківські установи, чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник судового збору повинен вказати слова судовий збір, код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справахпро стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно зст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 Кодексу законів про працю України, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінністатті 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Норми статей 116, 117 КЗпП України структурно віднесені до розділу VII «Оплата праці» зазначеного Кодексу; за своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання, а є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачіу справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення не є вимогами про стягнення заробітної плати, а відтак позивач не звільняється від сплати судового збору за звернення до суду з такими вимогами.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 (Провадження № 12-301гс18).

Відповідно до ст.ст. 169, 298 КАС України зазначені обставини тягнуть за собою залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання документу про сплату судового збору у розмірі 2481 грн.

Керуючись статтями 169, 298, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суддя,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року у справі № 200/3452/22 залишити без руху.

Апелянту надати до Першого апеляційного адміністративного суду документ про сплату судового збору в сумі 2481 грн .

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги десять днів з моменту отримання ухвали.

В разі невиконання вимог цієї ухвали апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: І.Д. Компанієць