Справа № 400/5220/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2022 р. Справа № 400/5220/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1 ,
до відповідача:ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ,
про:стягнення коштів в сумі 1299,01 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі також позивач) звернулась до суду з адміністративним позом про стягнення з ОСОБА_1 (далі відповідач) на її користь коштів за 8 (вісім) днів щорічної основної відпустки за 2021 рік, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту, кошти за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився у розмірі 1299,01 грн., з яких: 971,21 грн. за 8 (вісім) днів відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після дострокового розірвання контракту; 327,80 грн. за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився.

Ухвалою від 10.08.2021 року суд відкрив провадження по справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у зв`хку з достроковим розірванням контракту у відповідача виникла заборгованість за 8 (вісім) днів щорічної основної відпустки за 2021 рік, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту, та за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвала про відкриття провадження у справі повернулась до суду без вручення адресату.

За правилами ч. 4 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі відсутності учасників справи за адресою його місцезнаходження (місцяпроживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2013 року № 217 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

10.02.2014 року відповідач звернувся до командира частини з рапортом про зарахування його на військову службу за контрактом строком на три роки.

24.03.2014 року між відповідачем та Міністерством внутрішніх справ України в особі командира Військової частини НОМЕР_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у внутрішніх військах МВС України, строком на три роки. Контракт набрав чинності з 24.03.2014 року.

Наказами командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2014 року № 8 о/с (по особовому складу) та від 24.03.2014 року № 56 (по стройовій частині) відповідача прийнято на військову службу за контрактом та призначено старшим стрільцем 3 відділення 3 патрульного взводу 8 патрульної роти 4 патрульного батальйону.

03.12.2015 року, після проходження навчання у навчальному центрі Національної гвардії України, між відповідачем та Міністерством внутрішніх справ України в особі командира Військової частини НОМЕР_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах сержантського складу строком на п`ять років. Контракт набрав чинності з 03.12.2015 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 03.12.2015 року № 48 о/с (по особовому складу) відповідачу присвоє но первинне військове звання молодший сержант.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 03.12.2015 року № 236 (по стройовій частині) відповідача призначено на посаду командира 2 відділення 3 патрульного взводу 8 патрульної роти 4 патрульного батальйону.

Під час проходження військової служби за контрактом, згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.09.2019 року № 59 о/с (по особовому складу), відповідача у порядку просування по службі було призначено на посаду старшого інструктора (з тактичної підготовки охорони громадського порядку) відділення інструкторів.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.09.2019 року № 185

У зв`язку з закінченням терміну п`ятирічного контракту, відповідач 29.09.2020 року звернувся з рапортом до командира частини з клопотанням про укладення нового контракту терміном на три роки.

25.11.2020 року між відповідачем та Міністерством внутрішніх справ України в особі командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах сержантського та старшинського складу, строком на три роки. Контракт набрав чинності з 03.12.2020 року.

Наказами командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.11.2020 року № 60 о/с (по особовому складу) та від 25.11.2020 року № 234 (по стройовій частині) з відповідачем було продовжено військову службу за контрактом на посаді старшого інструктора (з тактичної підготовки охорони громадського порядку) відділення інструкторів.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.03.2021 № 15 о/с (по особовому складу) з відповідачем було припинено (розірвано) контракт за пп. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

За час проходження військової служби за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України відповідач отримував грошове забезпечення та забезпечувався військовим майном.

Заборгованість відповідача становить 1299,01 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч. 1 статті 91 Закону № 2011, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» передбачено, що військове майно є державним майном, закріпленим за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна, зокрема, належить речове майно.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про Національну гвардію України», норми забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України військовою формою одягу, спеціальним одягом, взуттям та спорядженням, а також іншими предметами речового майна визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 року № 475, зокрема, затверджено Інструкцію з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період (далі Інструкція № 475).

Відповідно до п. 1 підрозділу 1 розділу 1 Інструкції № 475 ця Інструкція визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори, резервістів, військовослужбовців, призваних під час мобілізації, на особливий період (далі військовослужбовці) та працівників.

Згідно абз. 1 п. 18 підрозділу 1 Розділу III Інструкції № 475 у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, а також у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України, які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 року № 200 (далі Інструкція № 200).

Відповідно до п. 3 Розділу 21 Інструкції № 200 одноразова грошова допомога підлягає стягненню з військовослужбовців, визначених у пункті 1 цього розділу, у сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту, у разі дострокового припинення (розірвання) першого контракту та звільнення з військової служби (направлення для проходження строкової військової служби) у зв`язку із:

систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;

позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;

набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;

установленням за результатами спеціальної перевірки відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади;

застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України Про очищення влади;

через службову невідповідність.

У відповідності до абз. 1 п. 14 ст. 10-1 Закону № 2011 у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що у разі звільнення військовослужбовців, зокрема, за службовою невідповідністю, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні. Також утримується одноразова грошова допомога за не дослужений період по першому контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту та компенсується наперед використана щорічна основна відпустка.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2021 року № 2 (по стройовій частині) відповідачу було надано частину щорічної основної відпустки за 2021 рік строком 15 календарних днів з 15.01.2021 року по 29.01.2021 року із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Після використання вказаної відпустки відповідач прибув до військової частини 30.01.2021 року, що підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2021 року № 20 (по стройовій частині).

Таким чином відповідачем було використано 15 календарних днів щорічної основної відпустки за 2021 рік у році звільнення з військової служби.

Крім того, відповідача було забезпечено речовим майном згідно встановлених норм. День виникнення права на речове майно виникло з дня підписання контракту відповідачем.

Також під час проходження військової служби за контрактом та для виконання обов`язків за посадою відповідач додатково отримував інвентарне речове майно відповідно до встановлених норм, яке відповідно до п. 17 розділу IV Інструкції № 475 підлягає здачі на склад, при виключенні військовослужбовців зі списків військової частини.

У зв`язку з достроковим розірванням контракту у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем на загальну суму 1299,01 грн., з яких:

- 971,21 грн. за 8 (вісім) днів відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після дострокового розірвання контракту. Відповідачем було використано відпустку у 2021 році у кількості 15 календарних днів та розірвано контракт за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем до закінчення календарного року;

327,80 грн. за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився.

Зазначене підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою-розрахунком заборгованості, яка рахується за ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням в запас (виключенням) зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 НГУ від 29.06.2021 року та довідкою-розрахунком № 7 від 01.04.2021 року на утримання вартості речового майна ОСОБА_1 .

Для вжиття заходів досудового врегулювання спору позивачем було підготовлено Претензію № 5 від 01.04.2021 року щодо стягнення коштів за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився та стягнення коштів за 8 (вісім) днів наперед використаної щорічної відпустки за 2021 рік, яку було надіслано відповідачу.

У даній претензії пропонувалося відповідачу було надано строк у 20 календарних днів з дня виключення зі списків особового складу військової частини для сплати коштів у добровільному порядку за вказаними у претенції реквізитами військової частини.

Претензію відповідач отримав під особистий підпис 02.04.2021 року, але заборгованість у встановлений термін не погасив.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 134, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) кошти за 8 (вісім) днів щорічної основної відпустки за 2021 рік, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту, кошти за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився у розмірі 1299,01 грн. (одна тисяча двісті дев`яносто дев`ять гривень 01 коп.), з яких: 971,21 грн. за 8 (вісім) днів відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після дострокового розірвання контракту; 327,80 грн. за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 19.10.2022 року.

Суддя О.В. Малих