Справа № 120/6489/22
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 жовтня 2022 р. Справа № 120/6489/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови їй у здійсненні перерахунку основного розміру пенсії по втраті годувальника починаючи з 01.05.2022 року, виходячи з розміру пенсії ОСОБА_2 , перерахованої згідно рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.03.2022 року по справі №120/17922/21-а. Тому, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.08.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів.

13.09.2022 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивач перерубає на обліку в Головному управлінню з 01.05.2022 та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262- ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 у справі №120/17922/21-а, Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до довідки від 08.11.2021 №3137 за період з 01.12.2019 по 13.04.2022. Перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно рішення суду від 09 березня 2022 у справі №120/17922/21-а не проводився, оскільки позивач не була стороною по справі.

Таким чином, на переконання представника відповідача, підстави для задоволення даного позову відсутні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (вдова військового пенсіонера ОСОБА_2 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 01.05.2022 року отримує пенсію в разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 30 відсотків від відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 у справі №120/17922/21-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління та зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 з урахуванням довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області» від 08.11.2021 №3137 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Разом з тим, як слідує з листа відповідача від 16.06.2022 року №0200-0308-8/37044, наданого на адвокатський запит представника позивача, пенсія ОСОБА_1 обчислена із суми грошового забезпечення ОСОБА_2 для обчислення пенсії 8999,10 грн. 30 % та 2000 грн. щомісячна сума доплати згідно постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року.

Вважаючи, що розмір пенсії має виходити з розміру грошового забезпечення ОСОБА_2 встановленого рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 у справі №120/17922/21-а, позивач звернулася до пенсійного органу з заявою, в якій просила здійснити відповідний перерахунок пенсії.

Листом ГУ ПФУ у Вінницькій області від 08.07.2022 року її повідомлено про відсутність підстав для проведення такого перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, з метою зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вчинити певні дії, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, а також пенсійного забезпечення членів сімей військовослужбовців, яким призначена пенсія в разі втрати годувальника, є, зокрема, Закон України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно статті 29 Закону від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 (вдова військового пенсіонера ОСОБА_2 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 01.05.2022 року отримує пенсію в разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 30 відсотків від відповідних сум грошового забезпечення.

Розміри пенсії в разі втрати годувальника визначені у статті 36 Закону від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, та визначаються у відсотковому вираженні від розміру грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Згідно п. «б» ст. 36 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії в разі втрати годувальника призначаються сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Між тим, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 у справі №120/17922/21-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління та зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 з урахуванням довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області» від 08.11.2021 №3137 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказане рішення набрало законної сили 11.04.2022 року та виконано відпоповідачем, а саме здійснено перерахунок пенсії, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням довідки Держаної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" від 08.11.2021 №3137.

Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідач зобов`язаний був призначити позивачу пенсію по втраті годувальника, виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного в довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області» від 08.11.2021 №3137, у відповідності до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 по справі №120/17922/21-а, а саме 23569,35 грн.

Однак, відповідач протиправно відмовив у здійсненні відповідного перерахунку пенсії позивача, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправних дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на встановлену під час розгляду справи протиправну відмову пенсійного органу у перерахунку пенсії, з метою відновлення прав, за захистом яких позивач звернулася до суду, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату відповідної пенсії позивача.

Разом з тим, вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром є передчасною, адже спірні правовідносини між учасниками справи в цій частині ще не виникли.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області ще не здійснено перерахунок призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Суд зазначає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, що має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами. Порушення прав, свобод чи інтересів особи - фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності відповідного органу щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні наслідки. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами.

Положеннями КАС України не встановлено можливості захисту порушених прав та інтересів осіб на майбутнє, а судове рішення не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та про зобов`язання відповідача вчинити чи утриматись від вчинення певних дій на майбутнє.

Вказані правові позиції містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 826/15718/16, від 24.04.2018 року у справі № 167/592/17, від 31.07.2018 року у справі № 348/9/17, від 23.10.2018 року у справі № 344/4560/17 та від 14.02.2019 року у справі № 362/7962/15-а.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн. При цьому, оскільки позов містив одну основну вимогу немайнового характеру та похідні від неї вимоги зобов`язального характеру, що хоч і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості задоволених/незадоволених основних позовних вимог. Відтак, поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області підлягає сума у розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії по втраті годувальника починаючи з 01.05.2022 року виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області» від 08.11.2021 №3137, у відповідності до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 по справі №120/17922/21-а.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.05.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області» від 08.11.2021 №3137, у відповідності до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 по справі №120/17922/21-а.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100).

Суддя Чернюк Алла Юріївна