Справа № 380/23545/21
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №380/23545/21

адміністративне провадження № К/990/25734/22

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2022 у справі № 380/23545/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 (далі також - позивачка) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України, в якому просила:

- визнати неправомірними дії/бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо здійснення неправомірного перерахунку пенсії за віком 28.08.2021, що був проведений без відповідного індивідуального правового/юридично обґрунтованого акта/документа, який би давав/обґрунтовував правові підстави для здійснення такого перерахунку пенсії позивачки за віком і скасовував розрахунок і призначення пенсії за віком, встановлені Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області 10.06.2021;

- визнати неправомірними дії/бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо вчинення наступних неправомірних дій при розрахунку (перерахунку) 28.08.2021 пенсії за віком, які спричинили зменшення розміру пенсії позивачки: не обґрунтований і неузгоджений із позивачкою вибір кількості місяців заробітної плати до оптимізації; не врахування при розрахунку даних щодо заробітку позивачки за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, які є в інформаційній/електронній базі даних ПФУ; використання при розрахунку індивідуального коефіцієнта за період з 01.03.2005 по 31.08.2005 необґрунтованих значень середньої заробітної плати по народному господарству, що не відповідає встановленим нормативними документами значенням; неправомірне призначення пенсії позивачки за віком з дати 04.06.2021 замість 17.04.2021 відповідно до закону;

- визнати неправомірними дії/бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо ненадання обґрунтованих повних і достовірних відповідей (інформації) листами від 08.10.2021 № 14427-12687/Х-52/8-1300/21 та від 14.10.2021 № 14849-13136/Х-53/8-1300/21 у відповідь на звернення позивачки від 26.08.2021 № 02/8 та від 02.09.2021 № 01/09;

- визнати неправомірними дії/бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо вчинення наступних неправомірних дій при розрахунку 10.06.2021 пенсії за віком, які спричинили зменшення розміру пенсії позивачки: не обґрунтований і неузгоджений із позивачкою вибір кількості місяців заробітної плати до оптимізації; не врахування при розрахунку даних щодо заробітку позивачки за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, які є в інформаційній/електронній базі даних Пенсійного фонду України; використання при розрахунку індивідуального коефіцієнта за період з 01.03.2005 по 31.08.2005 необґрунтованих значень середньої заробітної плати по народному господарству, що не відповідає встановленим нормативними документами значенням; неправомірне призначення пенсії позивачки за віком з дати 04.06.2021 замість 17.04.2021 відповідно до закону;

- визнати неправомірними дії/бездіяльність Пенсійного фонду України щодо ненадання обґрунтованих, повних і достовірних відповідей (інформації) листами від 12.08.2021 № 24027/20982/Х-03/8-2800/21 та від 22.10.2021 № 30773-31228/Х-03/8- 2800/21 у відповідь на заяви-скарги позивачки від 24.06.2021 та від 20.09.2021;

- визнати неправомірними дії/бездіяльність Пенсійного фонду України щодо неправомірного встановлення листом від 12.08.2021 № 24027/20982/Х-03/8-2800/21 позивачці меншого розміру пенсії (2549, 19 грн замість 3503, 53 грн) за наступних умов: без індивідуального правового/юридичного акта/документа, який би давав правові підстави для здійснення розрахунку і відміняв/скасовував розрахунок і призначення пенсії, здійснене Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області 10.06.2021; без обґрунтованого розрахунку, який був здійснений у подальшому 28.08.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області; з повторним призначенням пенсії позивачки за віком з дати 04.06.2021 замість 17.04.2021 відповідно до закону;

- визнати неправомірними дії/бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо протиправного скерування заяви-скарги позивачки від 20.09.2021 для розгляду до Пенсійного фонду України, дії якого у цьому зверненні були оскаржені, та нехтування при цьому положеннями Закону України «Про запобігання корупції» і Типовим положенням про уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції;

- визнати неправомірними дії/бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо нехтування приписами Положення про Мінсоцполітики у частинах:

а) здійснення цим органом державного регулювання та нагляду за дотриманням норм Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо призначення (перерахування) і виплати пенсій у солідарній системі;

б) виконання Мінсоцполітики функцій щодо врахування практики застосування норм права при розробці пропозицій щодо вдосконалення законодавчих актів, а також при розробці проектів законів та інших нормативно-правових актів - у зв`язку із ухиленням від розгляду і врахування доводів заявника стосовно суперечностей і неузгодженостей у положеннях законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і «Про пенсійне забезпечення», наявності в окремих положеннях ознак дискримінаційного характеру;

- зобов`язати Пенсійний фонд України дати повну, обґрунтовану і конкретну відповідь на всі пункти заяви (скарги) позивачки від 24.06.2021;

- зобов`язати Пенсійний фонд України дати повну, обґрунтовану і конкретну відповідь на всі пункти заяви-скарги позивачки від 20.09.2021;

- зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити новий розрахунок пенсії за віком позивачки, при проведенні якого:

а) включити у розрахунок пенсії за віком позивачки її заробітну плату за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, яка є відображена в електронній базі даних Пенсійного фонду України у формі ОК-5;

б) включити у розрахунок пенсії за віком позивачки достовірну величину середньої заробітної плати по народному господарству держави за березень - серпень 2005 року, яка є в інформаційній базі даних Пенсійного фонду України і розмір якої повинен відповідати нормам чинного пенсійного законодавства;

в) у розрахунку пенсії за віком взяти період розрахунку з 01.01.1998 по 31.08.2005, який становить 7 років і 8 місяців або 92 місяці;

г) у розрахунку пенсії за віком під час здійснення оптимізації виключити з початкових 92 місяців 10 % (місяці з нульовими і найнижчими сумами заробітку) згідно норм чинного пенсійного законодавства;

- зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити призначення виплати пенсії за віком позивачки на підставі нового розрахунку з 17.04.2021 (з наступного дня після досягнення заявником 60-річного віку, згідно із законом);

- зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити виплату сумарної різниці недоотриманої позивачкою пенсії за новим розрахунком (за період від дня призначення пенсії і за мінусом вже виплаченої) протягом одного місяця від набрання судовим рішенням законної сили;

- зобов`язати Пенсійний фонд України видати індивідуальний правовий/юридичний акт/документ, на підставі якого територіальним органом Пенсійного фонду України повинні бути вчинені дії, що зазначені вище у підпунктах;

- зобов`язати Міністерство соціальної політики України дати повну, обґрунтовану і конкретну відповідь на всі пункти заяви-скарги позивачки від 20.09.2021;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду у Львівській області дати повну, обґрунтовану і конкретну відповідь на всі пункти заяв позивачки від 26.08.2021№02/08 та від 02.09 2021 № 01/09;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду у Київській області дати позивачці обґрунтовану і повну інформацію/пояснення із посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів щодо використаних при розрахунку 10.06.2021 її пенсії даних:

а) документа персональної справи, наявного в електронній базі даних Пенсійного фонду України, і/або нормативно-правового документа, на підставі якого здійснено призначення пенсії позивачки за віком з дати 04.06.2021, замість 17.04.2021 відповідно до закону;

б) нормативно-правового документа (підстав) вибору значення кількості місяців заробітної плати до оптимізації - 116;

в) підстав внесення у форму «Розрахунок №: ОСОБА_1 » від 10.06.2021 нульових даних щодо заробітку позивачки за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, які є в інформаційній/електронній базі даних ПФУ і представлені у формі ОК-5;

г) підстав внесення у форму «Розрахунок №: ОСОБА_1 » від 10.06.2021 у таблицю за 2005 рік значень середньої заробітної плати по народному господарству за період з 01.03.2005 по 31.08.2005 у розмірі 13320.55000, що не відповідає значенням, встановленим нормативними документами;

- стягнути на користь позивачки компенсацію за понесені нею судові витрати, а також втрати з бюджетних асигнувань: Міністерства соціальної політики України, Пенсійного фонду України, Головного Управління Пенсійного фонду у Львівській області, Головного Управління Пенсійного фонду у Київській області у розмірі, що буде встановлений судом на підставі наданих доказів і розрахунків, розподіливши її в рівних частках (порівну) між вказаними відповідачами;

- стягнути на користь позивачки компенсацію, за завдану їй моральну шкоду, з бюджетних асигнувань Міністерства соціальної політики України та Пенсійного фонду України в однаковому розмірі - по 654 960 грн (288, 5 прожиткових мінімумів) з кожного, причому розмір цієї суми може бути уточнений судом на підставі дослідження фактичних обставин справи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2022, позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду у Київській області щодо призначення пенсії позивачці за віком з 04.06.2021;

- зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути питання про призначення позивачці пенсії з урахуванням інформації Державної казначейської служби України, яка міститься у листі від 10.06.2021 щодо дня зарахування коштів за платежем, здійсненим позивачкою, на суму 15840 грн на виконання договору про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування № 0002 від 13.05.2021;

- визнано протиправними дії Пенсійного фонду України щодо неналежного розгляду скарги позивачки від 24.06.2021;

- зобов`язано Пенсійний фонд України надати повну та обґрунтовану відповідь на скаргу позивачки від 24.06.2021 з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду;

- визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо надання неповної відповіді на заяву позивачки від 26.08.2021 та від 02.09.2021;

- зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду у Львівській області дати повну та обґрунтовану відповідь на заяви позивачки від 26.08.2021 та від 02.09.2021 з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням та постановою судів попередніх інстанцій, позивачка оскаржила їх у касаційному порядку.

Згідно до Розпоряджень Голови Верховного Суду від 10.10.2022 № 56 та від 11.10.2022 № 57«Про деякі питання організації роботи Верховного Суду», рекомендовано суддям Верховного Суду тимчасово з 11 до 14 жовтня 2022 року:

1) утриматися від розгляду справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу;

2) здійснювати свої повноваження дистанційно, а у разі перебування на робочому місці у приміщеннях Верховного Суду під час сигналів повітряної тривоги негайно слідувати до найближчого укриття.

Враховуючи вищевикладене, ця касаційна скарга розглядається у перший день можливості вчинення процесуальних дій.

Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд першої інстанції, розглянув цю справу за правилами загального позовного провадження.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо, не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У касаційній скарзі, позивачка посилається на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зокрема зазначає, про те, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Судом не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано у чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Також, наведені посилання скаржниці на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України мають загальний характер та не можуть вважатись винятковими.

Таким чином, касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу у касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини для перегляду Верховним Судом цієї справи у касаційному порядку скаржником належним чином не обґрунтовані у касаційній скарзі та не підтверджені відповідними доказами, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09.10.2018 (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Керуючись ст. 328, 333, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2022 у справі № 380/23545/21.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик А.І. Рибачук