Справа № 200/3964/22
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року Справа№200/3964/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації про визнання протиправною відмови та стягнення невиплаченої грошової допомоги до 5 травня 2021 року,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (далі - відповідач), відповідно до якого просить:

- визнати відмову Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації у виплаті ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком в сумі 8845,00 грн., з урахуванням проведеної раніше виплати, протиправною;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації різницю разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої частини разової грошової допомоги, в загальній сумі 7354,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у 2021 році отримав щорічну разову допомогу до 5 травня лише у розмірі 1491,00 грн., замість 8845,00 грн. відповідно до вимог ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Однак, із зазначеним розміром виплаченої йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік позивач не погоджується, оскільки, на його думку, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року, така допомога з 27.02.2020 року має виплачуватися у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 25.12.1998 року.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про визнання поважними причин пропуску строку для звернення до суду з позовом та поновлення пропущеного строку, позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації про визнання протиправною відмови та стягнення невиплаченої грошової допомоги до 5 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/3964/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Положеннями ч. 2 ст. 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Як вже було вказано, відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не надано.

Причин неподання відзиву на позов відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації, , місцезнаходження: 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Гагаріна, буд. 36, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як видно з посвідчення серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

02.02.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою з приводу нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року в повному розмірі.

На звернення позивача відповідач листом № 09-05/1263 від 14.02.2022 року повідомив про те, що відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня ветеранам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення за КПКВК 2501150, які затверджуються щороку законами про державний бюджет України, є недостатніми для проведення виплат у розмірі, визначеному Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (зі змінами, внесеними Законом України від 25.12.1998 року № 367-XIV).

Виплата разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році здійснювалася відповідно до постанови Кабінетів Міністрів України "Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" від 04.04.2021 року № 325, на підставі якої позивачу, як учаснику бойових, дій у 2021 році було призначено суму разової грошової допомоги в розмірі 1491,00 грн.

Вказана сума разової грошової допомоги виплачена позивачу в повному обсязі.

Здійснення перерахунку разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (зі змінами, внесеними Законом України від 25.12.1998 року № 367-XIV) можливе після надходження додаткового фінансування з державного бюджету.

Отже, відповідач фактично відмовив позивачу у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у повному розмірі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відносини щодо соціального захисту ветеранів війни, як особливої окремої категорії громадян, врегульовані, насамперед, приписами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-XII).

Пільги учасникам бойових дій встановлені ст. 12 Закону № 3551-XII.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-XIV ст. 12 Закону № 3551-XII було доповнено частиною п`ятою такого змісту:

"Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком".

Згідно з пп. 1 п. 20 розд. II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 року № 107-VI ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у наступній редакції:

"Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10 рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, приписи пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 року № 107-VI.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, на момент нарахування та виплати у 2021 році позивачу одноразової грошової допомоги діяла ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року, яка передбачала розмір такої щорічної грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових на рівні п`яти мінімальних пенсій за віком.

Поряд із цим, правовідносини стосовно нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня, починаючи з 01.01.2015 року, додатково були врегульовані у п. 26 розд.VI Бюджетного кодексу України, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відтак, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження щодо встановлення, зокрема, розмірів разової грошової допомоги до 5 травня.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 325 від 08.04.2021 року "Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", якою затверджено "Розміри виплати у 2021 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", зокрема, разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується в таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня.

Водночас рішенням Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020 року у справі № 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У тексті вказаного рішення Конституційний Суд України, серед іншого, зазначає про те, що встановлення пунктом 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-ХІІ, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни, спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону № 3551-ХІІ, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Також у вказаному рішенні зазначено, що встановлення пільг ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551-ХІІ, є одним із засобів реалізації державою конституційного обов`язку щодо забезпечення соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей. Держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності. Невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551-ХІІ, підриває довіру до держави. Соціальний захист ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551-ХІІ, спрямований на забезпечення їм достатнього життєвого рівня. Обмеження або скасування пільг для ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551-ХІІ, без рівноцінної їх заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну, та членів їхніх сімей.

Зважаючи на зміст положень ч. 2 ст. 152 Конституції України та на зміст резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020 року, починаючи з 27.02.2020 року, норма п. 26 розд. VI Бюджетного кодексу України щодо дії ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та норма ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у редакції п. 20 розд. ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік", не можуть запроваджувати правил призначення та виплати допомоги до 5 травня для учасників бойових дій.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно зі ст. 7 Закону України від 15.12.2020 року № 1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2021 року - 1769 гривень.

Отже, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році становив 8845,00 грн.

Таким чином, виплата відповідачем позивачу разової грошової допомоги у 2021 році лише у сумі 1491,00 грн. є протиправною.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Конституції України та принципів бюджетної системи (ст. 7 Бюджетного кодексу України) держава не може довільно відмовлятися від взятих на себе фінансових зобов`язань, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами, а повинна діяти ефективно і відповідально в межах чинного бюджетного законодавства (абз. 2 та абз. 3 пп. 3.3. п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27.11.2008 року у справі № 1-37/2008).

У своїх рішеннях Верховний Суд України неодноразово зазначав про те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат, гарантованих державою (постанови від 22.06.2010 року у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 року у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 року у справі № 21-44а10).

Дана правова позиція підтримана Конституційним Судом України, зокрема, у рішеннях від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Так, у своєму рішенні від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказував на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 1 та ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00, п. 23 та п. 26) та у справі "Ромашов проти України" (заява № 67534/01, п. 43) реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.

Зокрема, у справі "Кечко проти України" ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, однак свідома відмова від цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п. 23). У п. 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява № 70297/01) і у справі "Бакалов проти України" (заява № 14201/02) ЄСПЛ також зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (п. 48 та п. 40 цих рішень).

З огляду на викладене та враховуючи приписи ст. 12 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України від 25.12.1998 року №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), сума належної до виплати позивачу, як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік складає 8845,00 грн. (1769,00 грн. х 5), сума невиплаченої відповідачем позивачу грошової допомоги становить 7354,00 грн. (8845,00 грн. 1491,00 грн.).

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, застосувавши положення ч. 2 ст. 9 та ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у сумі 8845,00 грн., з урахуванням проведеної раніше виплати та шляхом стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої частини суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2021 рік, у розмірі 7354,00 грн.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, судові витрати ним понесено не було, отже, відшкодуванню вони не підлягають.

Керуючись Конституцією України, положеннями Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації про визнання протиправною відмови та стягнення невиплаченої грошової допомоги до 5 травня 2021 року- задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком в сумі 8845,00 грн., з урахуванням проведеної раніше виплати.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Гагаріна, буд. 36) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) невиплачену частину суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2021 рік, у розмірі 7354,00 грн. (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривень.

Повне судове рішення складене 14 жовтня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч