Справа № 460/5438/22
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2022 року м. Рівне №460/5438/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. розглянувши адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області
про скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач-2), за змістом якого просив:

- скасувати рішення відповідача-1 від 14.04.2021 №2180/03-16 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 06.04.2021;

- зобов`язати відповідача-2 призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 06.04.2021.

Позов обгрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою суду 16.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

15.04.2022 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу роботи.

29.04.2022 відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, за змістом якого просив у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначив, що згідно з поданими документами, станом на 06.04.2021, страховий стаж позивача становить 28 років 8 місяців 21 день, пільговий стаж 8 років 6 місяців 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Відтак, управління Пенсійного фонду діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві.

06.04.2021 позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Заяву зареєстровано за №1402.

Заяву про призначення пенсії розглянуто за принципом екстериторіальності.

Рішенням від 14.04.2021 №2180/03-16 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю страхового стажу.

У цьому рішенні зазначено, що загальний стаж позивача складає 28 років 8 місяців 21 день, пільговий стаж - 8 років 6 місяців 16 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

Вважаючи рішення пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-ІV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників передбачена ст.114 Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення»2 Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

У силу вимог п.п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Ця норма кореспондується із положеннями п.б ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Статтею 62 Закону №1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731) затверджено Порядок застосування Списків N1 і N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Згідно з пунктом 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Судом встановлено, на день звернення до пенсійного органу (06.04.2021) із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах позивач досяг 56-річного віку.

Згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 , позивач, зокрема:

- з 01.09.1980 по 15.07.1983 навчався в ГПТУ -5 м.Чернігова за спеціальністю «помічник машиніста тепловоза, слюсар з ремонту тепловоза 3-го розряду»;

- з 26.07.1983 по 29.04.1984 працював помічником машиніста тепловоза;

- з 05.05.1984 по 05.06.1987 проходив військову службу;

- 07.08.1987 прийнятий на роботу помічником машиніста тепловоза;

- 17.02.1988 направлений в Київську технічну школу машиністів локомотива на курси підготовки машиністів;

- 27.09.1988 після курсів прийнятий помічником машиніста тепловоза;

- 31.01.1990 переведений на посаду машиніст тепловоза;

- 16.03.1992 звільнений у зв`язку з переведенням;

- 16.03.1992 прийнятий на роботу по договору слюсаром 2-го розряду по переводу з Локомотивного депо «Дарниця» в ССУ-48;

- 04.10.1994 звільнений з роботи по переводу з Локомотивного депо «Дарниця» після закінчення строку договору;

- 24.10.1994 прийнятий на роботу по переводу з ССУ-48 у зв`язку із закінченням строку договору помічником машиніста тепловоза в Локомотивне депо «Дарниця»;

- 12.02.1997 переведений на посаду «кладовщик»;

- 12.09.1997 звільнений за власним бажанням;

- 01.05.2006 прийнятий на посаду менеджера з продажу;

- 31.10.2016 звільнений за власним бажанням.

Згідно з довідкою Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту від 10.11.2020 №343 позивач дійсно навчався в середньому міському професійно-технічному училищі №5 м.Чернігова за професією «Помічник машиніста тепловоза, слюсар по ремонту тепловоза ІІІ розряду» з 01.09.1980 по 15.07.1983.

Відповідно до довідки Виробничого підрозділу Локомотивного депо «Дарниця» від 01.04.2021 №Г1-9-5/563 позивач дійсно працював в локомотивному депо «Дарниця» Південно-Західної залізниці з 26.07.1983 по 29.04.1984, з 07.08.1987 по 02.11.1987, з 27.09.1988 по 31.01.1990 помічником машиніста тепловоза, з 31.01.1990 по 01.01.1992 машиністом тепловоза.

Довідка видана на підставі наказів по особовому складу, відомостей про заробітну плату, картки Т-2.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 затверджено, зокрема Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

До розділу XХХ «Транспорт» вказаного Списку включені в тому числі посади: машиністи та їх помічники та старші машиністи: паровозів, тепловозів, електровозів, дизель-поїздів, моторвагонних (електро) секцій мотовозів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років.

Згідно зазначеного Списку правом на пенсію за вислугу років користуються, зокрема:

- машиністи і помічники машиністів тепловозів.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР (далі Закон №103/98-ВР), час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до загального трудового стажу учня, слухача, в тому числі до безперервного стажу і стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідних категорій працівників (у тому числі й призначення пенсій за Списком №1 і 2), якщо перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців.

Відповідно до ст.17 Закону №103/98-ВР, заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Положеннями ст.18 Закону №103/98-ВР визначено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Так, на момент проходження навчання позивача, діяв Закон Української радянської соціалістичної республіки «Про народну освіту», який регулював суспільні відносини в галузі народної освіти з метою найповнішого задоволення запитів радянських громадян і потреб розвинутого соціалістичного суспільства в освіті і комуністичному вихованні підростаючого покоління, забезпечення народного господарства робітниками і спеціалістами відповідної кваліфікації.

Відповідно до приписів ст.49 Закону Української радянської соціалістичної республіки «Про народну освіту» середня спеціальна освіта здійснюється в технікумах, училищах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до середніх спеціальних навчальних закладів. У середніх спеціальних навчальних закладах може проводитися денне, вечірнє і заочне навчання. Навчання в середніх спеціальних навчальних закладах без відриву від виробництва є формою здобуття спеціальності і підвищення кваліфікації особами, які працюють у різних галузях народного господарства.

Як передбачено положеннями ст.54 Закону Української радянської соціалістичної республіки «Про народну освіту», особам, які закінчили середні спеціальні навчальні заклади, присвоюється кваліфікація відповідно до здобутої спеціальності, видається диплом і нагрудний знак встановленого зразка. Особам, які закінчили середні спеціальні навчальні заклади і добилися великих успіхів у навчанні та виявили себе в громадській роботі, видається диплом з відзнакою.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» від 02.06.2005 №2636-ІV передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, періоди навчання позивача з 01.09.1980 по 15.07.1983 та служби в армії з 05.05.1984 по 05.06.1987 підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Судом встановлено, що зазначений період навчання зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача, проте період служби в армії зараховано частково, а саме: 1 рік 4 місяці 23 дні.

Відповідно до відомостей трудової книжки позивача останнього 17.02.1988 відряджено до Київської технічної школи машиністів локомотивів на курси підготовки машиністів.

При цьому, у трудовій книжці також міститься запис про навчання позивача у вказаній школі та запис про те, що позивач після курсів 27.09.1988 прийнятий на посаду помічника машиніста тепловоза.

Згідно з пунктом 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Враховуючи обставини того, що станом на момент відрядження позивача на навчання останній займав посаду, що віднесена до відповідного Списку, та таке навчання пов`язане із підвищенням кваліфікації, то суд приходить до висновку, що даний період підлягає зарахуванню до спеціального трудового стажу позивача.

Крім того, трудовою книжкою підтверджено роботу позивача з 24.10.1994 по 12.02.1997 на посаді помічника машиніста тепловоза в Локомотивному депо «Дарниця», що була передбачена Списками №2, чинними у період роботи на такій посаді, й відносилась до посад з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідачами не зараховано період такої роботи до пільгового трудового стажу позивача.

Таким чином, суд констатує, що позивач має не менше 12 років 06 місяців (13 років 1 місяць 22 дні) пільгового стажу, більше 28 років загального страхового стажу (29 років 2 місяці 22 дні), та досяг необхідного віку - 55 років (станом на день звернення 56 років 17 днів), та відповідно набув права на призначення пільгової пенсії відповідно та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідачі суду не надали, а відтак позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові виграти, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.04.2021 №2180/03-16 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 06 квітня 2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул.Саєнка Андрія,10,м.Фастів,Київська область,08500, ЄДРПОУ/РНОКПП 22933548)

Суддя Д.Є. Махаринець