Справа № 420/10485/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Департаменту патрульної поліції (, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про відшкодування заборгованості за надмірно використану частину відпустки,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 01 серпня 2022 року надійшла позовна заява Департаменту патрульної поліції (, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просив:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України заборгованість за надмірно використану частину відпустки в сумі 2321,68 грн.

Також позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір у розмірі 2481 грн.

08.08.2022 року суд здійснив запит органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних ОСОБА_1 .

15.08.2022 року до суду надійшла відповідь на вказаний запит, де зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований з 07.10.2015 року за адресою АДРЕСА_2 .

Після усунення недоліків ухвалою від 19 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Копію вказаної ухвали було доставлено позивачу до його електронного кабінету системі «Електронний суд», що підтверджено довідкою про доставку електронного листа, а відповідача повідомлено шляхом публікації оголошення від 29.08.2022 року на сайті Судова влада, про що свідчить скріншот.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не сплачено суму заборгованості за надмірно використану частину відпустки.

Так, позивач зазначив, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 27.07.2021 року № 738 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач зазначає, що оскільки відповідач був звільнений за власним бажанням до закінчення робочого року, а саме 31 липня 2021 року, за який (2021 рік) він одержав відпустку в повному обсязі, а під час звільнення відрахування від суми заробітної плати, нарахованої під час остаточного розрахунку не проведено, що підтверджується розрахунком надмірно нарахованого грошового забезпечення за невідпрацьований час, вищезазначене породжує підстави для звернення з даним позовом до суду.

Таким чином, позивач наголошує, що станом на день подання позовної заяви, відповідач суму заборгованості перед Департаментом патрульної поліції України у розмірі 2321,68 грн. не погасив.

До суду не надходив відзив на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Відповідно Наказу Голови Національної поліції України від 07 листопада 2015 року № 116 о/с, згідно пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про національну поліцію» ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання рядовий міліції, призначений інспектором роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції. Також даним наказом відповідачу було присвоєно спеціальне звання лейтенант поліції, установивши посадовий оклад згідно штатного розпису з 07 листопада 2015 року, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ.

Наказом Департаменту патрульної поліції № 738 о/с від 18.09.2019 року відповідача призначено на посаду інспектора взводу №1 роти №7 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області.

Наказом Департаменту патрульної поліції № 980 о/с від 23.12.2020 року відповідачу надано частину основної відпустки тривалістю 15 днів з 01 до 17 січня 2021 року.

Суд встановив, що на підставі рапорту ОСОБА_1 наказом Департаменту патрульної поліції № 429 о/с від 21.05.2020 року відповідачу надано частину основної відпустки тривалістю 15 днів з 15 червня до 01 липня 2021 року.

Таким чином, відповідач використав основну оплачувану відпустку за 2021 рік у повному обсязі.

Після чого, наказом Департаменту патрульної поліції від 27.07.2021 року №738 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до п. 7. ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», звільнено зі служби в поліції з 31.07.2021 року, із відрахуванням грошового забезпечення за 12 діб надмірно нарахованої чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

Також позивач надав копії розрахункових листів ОСОБА_1 за період з січня 2021 року по серпень 2021 року.

Згідно з розрахунку надмірно нарахованого грошового забезпечення за невідпрацьований час, який наданий управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції встановлено розмір відшкодування грошових коштів за надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, з урахуванням проведених відрахувань з грошового забезпечення відповідача, складає 2321,68 грн.

Станом на день подання позовної заяви відповідач не відшкодував вказану заборгованість по грошовому забезпеченню, тому позивач звернувся до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання служби в поліції визначено статтею 60 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 92 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої, частини другої статті 93 Закону України «Про Національну поліцію» тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

Частиною четвертою статті 93 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

При цьому пунктом 7 частини першою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, за власним бажанням.

Частинами другою та третьою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно з частиною дев`ятою статті 93 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

Пунктом 15 Розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі Порядок № 260), передбачено, що при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Відповідно до абзацу 6 пункту 8 Розділу ІІІ Порядку № 260 при звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Кількість днів надмірно нарахованої частини щорічної відпустки вказується в наказі про звільнення.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Наказом Департаменту патрульної поліції № 980 о/с від 23.12.2020 року відповідачу надано частину основної відпустки тривалістю 15 днів з 01 до 17 січня 2021 року та наказом Департаменту патрульної поліції № 429 о/с від 21.05.2020 року відповідачу надано частину основної відпустки тривалістю 15 днів з 15 червня до 01 липня 2021 року.

Таким чином, відповідач використав основну оплачувану відпустку за 2021 рік у повному обсязі (30 діб).

Після чого, наказом Департаменту патрульної поліції від 27.07.2021 року №738 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до п. 7. ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», звільнено зі служби в поліції з 31.07.2021 року, із відрахуванням грошового забезпечення за 12 діб надмірно нарахованої чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

З наданого позивачем розрахунку надмірно нарахованого грошового забезпечення за невідпрацьований час, який наданий управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції встановлено розмір відшкодування грошових коштів за надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, з урахуванням проведених відрахувань з грошового забезпечення відповідача, складає 2321,68 грн.

Таким чином, відпустка була надана відповідачу наперед за не відпрацьований період, оскільки відповідач був звільнений, про що видано відповідний наказ в якому зазначено про необхідність відрахуванням грошового забезпечення за 12 діб надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини 2021 року.

Проте утриманих коштів не вистачило на повне покриття заборгованості, та на даний час залишилася заборгованість відповідача перед Департаментом патрульної поліції Національної поліції України в сумі 2321,68 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування за надмірно використану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року в розмірі 2321,68 грн.

Стосовно вимоги позивача стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір у розмірі 2481 грн. суд зазначає таке.

Питання розподілу судових витрат регулюється ст. 139 КАС України.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивач не надав доказів щодо понесення ним судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, керуючись приписами ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку, що жодні судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень та доказів з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту патрульної поліції є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, в зв`язку з чим належать задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Департаменту патрульної поліції (, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про відшкодування заборгованості за надмірно використану частину відпустки,- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Департаменту патрульної поліції заборгованість за надмірно використану частину відпустки в сумі 2321 грн. 68 коп. (дві тисячі триста двадцять одна гривня 68 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко