Справа № 420/18119/21
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/18119/21
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі ДВС), третя особа - Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, у якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 02.09.2021 року головного державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Луценко Ірини Іванівни про відкриття виконавчого провадження № 66679660.

В обґрунтування позовних вимог наряду з іншим було зазначено, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження протиправна, оскільки виконавче провадження відкрито за виконавчим документом, строк пред`явлення якого до виконання сплив станом на момент його надходження до відповідача, а відтак і протиправними є всі наступні постанови, винесені в межах виконавчого провадження. Пунктом другим частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. За таких обставин, державний виконавець мав, керуючись положеннями обумовленої норми Закону України, повернути постанову стягувачу, а не розпочинати за нею виконавче провадження та приймати інші постанови на виконання такого виконавчого документу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції прийнято з порушенням норм процессуального та матеріального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 24.05.2021 року, серія ОДП1250325 (а.с.52), якою за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Згідно зі змістом заяви Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, вих. №2317 від 10.08.21 року (а.с.51), адресованої до ДВС смт.Доброслав, вул. Центральна, 7, третьою особою надсилано для примусового виконання у порядку статті 308 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення для стягнення з гр-на: ОСОБА_1 штрафу в розмірі 680 гривень 00 коп.. Додатком до цієї заяви зазначено: постанова в справі про адміністративне правопорушення ОДП1250325 від 24.05.2021 року.

На зазначеній заяві наявний вх. штамп ДВС від 02.09.2021 р. № 6090/43-31.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 66679660 від 02.09.2021 року (а.с.53зв.) головним державним виконавцем ДВС Луценко І.І.:

- розглянуто заяву про примусове виконання постанови №1250325, виданої 24.05.2021 року Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради;

- встановлено, що документ вступив у законну силу (набрав чинності) 26.06.2021 року;

- керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено, зокрема: відкрити виконавче провадження з виконання постанови №1250325, виданої 24.05.2021 року Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, про стягнення штрафу в сумі 680 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Приймаючи рішення у справі, суд першої, на підставі відповідних вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, дійшов висновку, що позиція позивача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, учасниками справи суду не наведено та не надано.

При цьому, щодо решти доводів суд зазначив, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст.6 п.1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Зі змісту ст.12 Закону вбачається, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Положеннями статті 303 КУпАП визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки;

Відповідно до ч.2 ст.291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Так, звертаючись з даним позовом до суду, ОСОБА_1 зазначав, що постанову інспектора з паркування Ніколова В.Д. від 24.05.2021 року він не отримував, однак про її наявність та її зміст йому стало відомо 27.09.2021 року з офіційного сайту Міністерства Юстиції «Автоматизована система виконавчого провадження» за адресою: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors.

Тотожні посилання щодо дати ознайомлення з вказаною постановою інспектора з паркування позивачем зазначено і в скарзі на постанову про притягнення до відповідальності, яка подана третій особі (а.с.105).

Поряд з цим, слід зазначити, що справа містить відстеження поштового відправлення №993 (а.с.99), з якого вбачається, що вказане відправлення з постановою про притягнення до відповідальності від 24.05.2021 року, серія ОДП1250325, яке було надіслано позивачу, повернулось відправнику Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради 25 червня 2021 року, що з урахуванням положень ч.2 ст.291 КУпАП свідчить про набрання постановою про притягнення до відповідальності від 24.05.2021 року, серія ОДП1250325 законної сили на наступний день, тобто 26 червня 2021 року.

Окремо, слід додати, що справа містить і відомості щодо надсилання третьою особою до ДВС матеріалів щодо примусового виконання вказаної постанови (відправлення №094), згідно яких поштове відправлення прийнято на відправку поштовою службою 11.08.2021 року.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що вказана постанова про притягнення до відповідальності від 24.05.2021 року, серія ОДП1250325 була пред`явлена до виконання в межах тримісячного строку як з часу її прийняття (24.05.2021 року прийнято постанову, а 10 серпня 2021 року третьою особою направлено поштою до ДВС для примусового виконання та 18 серпня 2021 року отримано), так і з часу отримання третьою особою поштового повідомлення про невручення позивачу поштового відправлення (25 червня 2021 року отримано повідомлення про невручення).

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що постанова про притягнення до відповідальності від 24.05.2021 року, серія ОДП1250325, була вручена апелянту 24 травня 2021 року, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на відсутність достатніх та належних доказів цього.

Крім того, відповідно до ч.4 та 5 ст.308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Як було вище зазначено, звертаючись з даним позовом до суду, ОСОБА_1 наголошував, що постанову інспектора з паркування Ніколова В.Д. від 24.05.2021 року не отримував, однак про її наявність та її зміст йому стало відомо 27.09.2021 року з офіційного сайту Міністерства Юстиції «Автоматизована система виконавчого провадження» за адресою: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors. Такі ж посилання щодо дати ознайомлення з вказаною постановою інспектора з паркування позивачем зазначено і в скарзі на постанову про притягнення до відповідальності (а.с.105).

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.