Справа № 200/3564/22
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року Справа№200/3564/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ, відповідач), у якому просить: - визнати протиправними дії щодо проведення перерахунку пенсії з 01.03.2021 без врахування пільгового стажу; - зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2021 відповідно до Закону України «Про престижність шахтарської праці» з урахуванням стажу роботи на підземних роботах з повним робочим днем під землею за період: - з 01.09.1985 по 10.07.1989 навчання в Торезькому гірничому технікумі; - з 24.05.1988 по 03.07.1988 працював електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею на час проходження виробничої практики; - з 05.09.1988 по 26.11.1988 працював електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею на час проходження виробничої практики; - з 21.03.1989 по 29.04.1989 працював електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею на час проходження виробничої практики; - з 15.06.1989 по 20.06.1989 працював електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею; - з 24.06.1989 по 17.05.1991 служба в Радянській армії; - з 15.08.1991 по 21.11.1991 працював електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею; - з 21.11.1991 по 16.01.1992 працював підземним гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем під землею; - з 16.01.1992 по 27.11.2000 працював підземним гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею; - з 27.11.2000 по 28.01.2021 переведений електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається протиправні дії відповідача щодо неправильного зарахування певних періодів роботи до його пільгового стажу, визначеному ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідач надав відзив на адміністративний позов. Зазначає, що ОСОБА_1 з 13.12.2019 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі 200/6091/21 відповідача зобов`язано повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.03.2021 про перерахунок пенсії відповідно до статті 46 Закону 1058 з урахуванням відомостей, наведених у довідках відокремленого підрозділу «Шахта «Прогрес» державного підприємства «Торезантрацит» про заробітну плату від 28.01.2021 № 04- 01-207 за період з 01.08.1991 по 31.12.1996, від 28.01.2021 № 04- 01-207 за період з 01.01.1997 по 31.12.2000 та про підтвердження трудового стажу від 28.01.2021 № 06-01-206 за період з 24.05.1988 по 20.06.1989, від 28.01.2021 № 06-01-206 за період з 15.08.1991 по теперішній час, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. На виконання судового рішення відповідачем було повторно розглянуто заяву позивача від 02.03.21 про перерахунок пенсії, та, враховуючи висновки суду, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.03.2021. Стаж роботи ОСОБА_1 зараховано до 30.06.2014, оскільки після 01.07.14 відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Посилається на те, що після проведеного перерахунку загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 42 роки 6 місяців 25 днів, у тому числі стаж за списком №1-14 років 9 місяців 4 дні, середньомісячний заробіток 15401,42грн. Вважає, що підстав розраховувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до аб.3 ч.1 ст. 28 Закону № 1058 немає.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року (суддя Шувалова Т.О.) відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2022 року, справу № 200/3564/22 передано судді Куденкову К.О.

Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року прийнято адміністративну справу № 200/3564/22 до провадження.

Відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 30.06.1998.

Також до суду надана копія довідки від 09.12.2019 № 1425- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за якою ОСОБА_1 перемістився з м. Чистякове селище Пелагіївка до м. Костянтинівка Донецької області.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі № 200/6091/21 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 9 березня 2021 року № 29 «Про відмову в перерахунку пенсії». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 2 березня 2021 року, зареєстровану за № 1001, про перерахунок пенсії відповідно до ст. 43 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням відомостей, наведених у довідках відокремленого підрозділу «Шахта «Прогрес» державного підприємства «Торезантрацит» про заробітну плату від 28 січня 2021 року № 04-01-207 за період з 1 серпня 1991 року по 31 грудня 1996 року, від 28 січня 2021 року № 04-01-207 за період з 1 січня 1997 року по 31 грудня 2000 року; про підтвердження трудового стажу від 28 січня 2021 року № 06-01-206 за період з 24 травня 1988 року по 20 червня 1989 року, від 28 січня 2021 року № 06-01-206 за період з 15 серпня 1991 року по теперішній час (станом на 28 січня 2021 року), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У вказаному рішенні встановлено, що 2 березня 2021 року позивач звернувся до Костянтинівсько-Дружківського ОУ ПФУ з заявою про перерахунок призначеної йому пенсії по заробітній платі за 5 років та через зміну страхового стажу, набутого до 1 квітня 2004 року. 9 березня 2021 року голова комісії з припинення Костянтинівсько-Дружківського ОУ ПФУ Полякова Н.І., за участю в. о. начальника відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії № 1 ОСОБА_2 , головних спеціалістів з призначення пенсії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , розглянула заяву ОСОБА_1 від 2 березня 2021 року, зареєстровану за № 1001, про перерахунок пенсії відповідно до ст. 43 Закону № 1058 та прийняла рішення № 29 «Про відмову в перерахунку пенсії».

Суд звертає увагу на те, що вказаним рішенням суду відповідача не було зобов`язано включити певні періоди до страхового або пільгового стажу позивача.

Також суд зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає обов`язковість висновків суду першої інстанції під час розгляду інших справ.

Листом ГУ ПФУ від 08.02.2022 № 0500-1502-8/24546 адвокату позивача на адвокатський запит щодо перерахунку пенсії повідомлено про те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 200/6091/21 зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.03.2021 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 46 Закону України № 1058 з урахуванням відомостей, наведених у довідках відокремленого підрозділу «Шахта «Прогрес» Державного підприємства «Торезантрацит» про заробітну плату від 28.01.2021 № 04-01-207 за період з 01.08.1991 по 31.12.1996, від 28.01.2021 № 04-07-207 за період з 01.01.1991 по 31.12.2000 та про підтвердження трудового стажу від 28.01.2021 № 06-01-206 за період з 24.05.1988 по 20.06.1989, від 28.01.2021 № 06-01-206 за період з 15.08.1991 на теперішній час (станом на 28 січня 2021 року), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. Зазначено, що, ураховуючи висновки суду, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.03.2021. Після проведеного перерахунку загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 42 роки 6 місяців 25 днів в тому числі стаж за списком №1 -14 років 9 місяців 4 дні (стаж враховано по 30.06.2014 по сплаті єдиного соціального внеску), середньомісячний заробіток - 15401,42 грн розрахованої за період з 01.06.1993 но 31.05.1998 (період як більш вигідний) та за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з 01.07.2000 по 30.06.2014 (2,48856-індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Також зазначено, що підстав розраховувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до аб.3 ч.1 ст. 28 Закону № 1058 немає.

До суду надана копія трудової книжки позивача НОМЕР_2 , в якій наявні записи: - № 1 щодо навчання позивача у період з 01.09.1985 по 10.07.1989 у Торецькому гірничому технікумі; - №№ 2-3 щодо роботи позивача у період з 24.05.1988 по 03.07.1988 в Шахті «Прогрес» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею на період проходження виробничої практики; - №№4-5 щодо роботи позивача у період з 05.09.1988 по 26.11.1988 в Шахті «Прогрес» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею для проходження виробничої практики; - №№ 6-7 щодо роботи позивача у період з 21.03.1989 по 29.04.1989 в Шахті «Прогрес» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею для проходження виробничої практики; - №№ 8-9 щодо роботи позивача у період з 15.06.1989 по 20.06.1989 в Шахті «Прогрес» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею; № 10 щодо служби позивача з 24.06.1989 по 17.05.1991 в лавах Радянської армії; - № 11 щодо прийняття позивача з 15.08.1991 на підприємство Шахта «Прогрес» ДП «Торезантрацит» на посаду підземного електрослюсаря з повним робочим днем під землею; № 12 щодо переведення позивача з 21.11.1991 в Шахті «Прогрес» ДП «Торезантрацит» на посаду підземного гірника очисного забою з повним робочим днем під землею; - № 13 щодо присвоєння позивачу з 16.01.1992 п`ятого розряду гірника очисного забою з повним робочим днем під землею; - № 14 щодо переведення позивача з 27.11.2000 на посаду електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею в Шахті «Прогрес» ДП «Торезантрацит».

Крім того, у копії трудової книжки зазначено, що станом на 28.01.2021 позивач продовжує працювати. При цьому, цей запис скріплено печаткою із найменуванням ДНР.

З форми РС-право щодо позивача впливає, що до стажу позивача за Списком 1 враховано 14 років 9 місяців 4 дні. Зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком 1 періоди роботи: - з 01.02.1999 по 10.12.1999; - з 01.04.2000 по 26.05.2003; - з 27.05.2003 по 05.12.2003; з 06.12.2003 по 31.12.2003; - з 01.01.2004 по 31.12.2004; - з 09.05.2005 по 31.12.2005; - з 01.01.2006 по 31.12.2009; - з 01.01.2010 по 30.06.2014. Інші періоди не зараховані до пільгового стажу позивача. Усього страховий стаж складає 35 років 2 місяці 26 дні. Робота за Списком № 1 складає 14 років 9 місяців 4 дні.

Відповідач також надав до суду копії Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Форма ОК-5 і Форма ОК-7, в яких наявні відомості про нарахування позивачу заробітної плати по 31.12.2014 і виплати страхових внесків по 01.07.2014, а також відомості по спеціальному стажу по грудень 2014 року.

У копії довідки № 06-01-206 від 28.01.2021, яка видана організацією з непідконтрольної українській владі території із штампом з написом ДНР, про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ВП «Шахта «Прогрес» ДП «Торезантрацит» у період: - 15.08.1991 учбовий пункт; - з 16.08.1991 по 20.11.1991 працював на посаді електрослюсаря підземного дільниці №1; - 21.11.1991 по 30.04.2000 працював на посаді гірника очисного забою підземного дільниць №1, №4, № 6; - 01.05.2000 по 01.07.2000 працював на посаді гірничого монтажника підземного дільниці № 4; - з 02.07.2000 по 31.07.2000 працював на посаді гірника очисного забою підземного дільниці № 4; - з 01.08.2000 по 01.10.2000 працював на посаді електрослюсаря підземного; - з 02.10.2000 по 26.11.2000 працював на посаді гірника очисного забою підземного дільниці № 4; - з 27.11.2000 по теперішній час працював електрослюсарем підземним. Також зазначено, що вищезазначені роботи відносяться до Списку № 1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1.а.

При цьому, у вказаній довідці наявні відомості про те, що позивач перебував в неоплачуваній відпустці з 19.09.1992 по 23.09.1992, з 11.04.1996 по 17.04.1996, 19.02.1997, з 07.05.1997 по 18.05.1997, з 11.12.1997 по 23.12.1997, 28.06.1998, з 20.12.1999 по 31.12.1999, з 03.01.2000 по 03.02.2000, з 05.05.2000 по 01.06.2000, з 02.03.2005 по 03.03.2005, 01.07.2014, з 27.07.2014 по 05.08.2014, з 02.12.2016 по 06.12.2016, 22.05.2017, з 26.08.2017 по 31.08.2017, з 30.03.2018 по 31.03.2018, з 13.08.2018 по 15.08.2018, 28.09.2018, з 01.09.2019 по 03.09.2019.

Також у вказаній довідці наявні відомості щодо одного прогулу позивача у серпні 1998 року, незаконного страйку з 21.01.1999 по 28.03.1999 (щорічна відпустка з підземною роботою з 21.01.1999 по 29.01.1999), незаконного страйку з 23.03.2000 по 03.05.2000 (з 23.03.2000 по 31.03.2000 лікарняний лист з підземною роботою).

Позивач також надав до суду копію військового квитка НОМЕР_3 , виданого 24.06.1989, в якому зазначено, що позивач з 24.06.1989 по 17.05.1991 проходив військову службу в лавах Радянської армії.

Відповідно до копії диплома НОМЕР_4 , виданого 01.07.1989, позивач у 1985 році вступив до Торецького гірничого технікуму ім. О.Ф. Засадько і в 1989 році закінчив повний курс технікуму по спеціальності «Гірнича електромеханіка».

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із неврахуванням відповідачем певних періодів до стажу позивача, що дає право на перерахунок пенсії в розмірі відповідно до ст. 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Верховний Суд у постанові від 2 жовтня 2018 року у справі № 569/14531/16-а проаналізував положення статті 19 Конституції України, статей 3, 4, 9, 17, 18 Закону № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) і зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів», у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Статтею 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17 Верховний Суд зазначив наступне: «Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) установлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Приписами п. 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Частиною першою ст. 34 Кодексу законів про працю України визначено, що простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Суд звертає увагу на те, що наданих до суду документах відсутні відомості про надання позивачу відпусток без збереження заробітної плати у зв`язку з виробничою необхідністю.

З огляду на викладене, за заявленими в цій частині підставами позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати, а також страйку.

Крім того, Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частинами 1-3 ст. 24 Закону від 9 липня 2003 року № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.

Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаних періодів роботи до страхового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Отже, записи у трудовій книжці позивача підтверджують характер роботи позивача в періоди з 24.05.1988 по 03.07.1988, з 05.09.1988 по 26.11.1988, з 21.03.89 по 29.04.1989, з 15.06.1989 по 20.06.1989, з 15.08.1991 по 21.11.1991, з 22.11.1991 по 16.01.1992 за Списком № 1, що надає право на включення спірних періодів роботи до спеціального трудового стажу.

Як було встановлено судом, позивач перебував в неоплачуваній відпустці з 19.09.1992 по 23.09.1992, з 11.04.1996 по 17.04.1996, 19.02.1997, з 07.05.1997 по 18.05.1997, з 11.12.1997 по 23.12.1997, 28.06.1998, з 20.12.1999 по 31.12.1999, з 03.01.2000 по 03.02.2000, з 05.05.2000 по 01.06.2000, з 02.03.2005 по 03.03.2005, 01.07.2014, з 27.07.2014 по 05.08.2014, з 02.12.2016 по 06.12.2016, 22.05.2017, з 26.08.2017 по 31.08.2017, з 30.03.2018 по 31.03.2018, з 13.08.2018 по 15.08.2018, 28.09.2018, з 01.09.2019 по 03.09.2019. Також наявні відомості щодо одного прогулу позивача у серпні 1998 року, незаконного страйку з 21.01.1999 по 28.03.1999 (щорічна відпустка з підземною роботою з 21.01.1999 по 29.01.1999), незаконного страйку з 23.03.2000 по 03.05.2000 (з 23.03.2000 по 31.03.2000 лікарняний лист з підземною роботою).

Тому період з 17.01.1992 по 27.11.2000 має бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком № 1, за виключенням наступних періодів: з 19.09.1992 по 23.09.1992, одного дня прогулу позивача в серпні 1998 року, з 11.04.1996 по 17.04.1996, 19.02.1997, з 07.05.1997 по 18.05.1997, з 11.12.1997 по 23.12.1997, 28.06.1998, з 30.01.1999 по 28.03.1999 (страйк без відпустки), з 20.12.1999 по 31.12.1999, з 03.01.2000 по 03.02.2000, з 01.04.2000 по 03.05.2000 (страйк без лікарняного), з 05.05.2000 по 01.06.2000.

Також період з 28.11.2000 по 31.12.2014 має бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком № 1, за виключенням наступних періодів: з 02.03.2005 по 03.03.2005, 01.07.2014, з 27.07.2014 по 05.08.2014.

При цьому, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зарахування до пільгового стажу періодів з 01.02.1999 по 10.12.1999, з 01.04.2000 по 31.12.2004 і з 09.05.2005 по 30.06.2014, оскільки, як було встановлено судом, ці періоди зараховано органом Пенсійного фонду України до пільгового стажу за Списком № 1.

Як було зазначено, приписами статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 41 Закону № 1058-IV встановлено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Суд зазначає, що період з січня 2015 року взагалі не може бути зарахований до страхового стажу та пільгового стажу позивача, оскільки за цей час відсутні відомості щодо нарахування і виплати позивачу зарплати та сплату страхових внесків за законодавством України. Як було встановлено судом у цій справі, починаючи з січня 2015 року ДП «Торезантрацит», зокрема ВП «Шахта Прогрес», не функціонує в межах законодавства України, про що позивач, як особа, яка працює на тимчасово окупованій території України, не міг не знати.

Законодавство України, зокрема Закон № 1058-IV, не передбачає зарахування до страхового і пільгового стажу особи періоду її роботи в підприємствах та організаціях, підконтрольних окупаційній владі.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Також згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З огляду на викладене, позивач має право на зарахування періоду проходження військової служби з 24.06.1989 по 17.05.1991 до пільгового стажу.

Частиною 1 ст. 38 Закону України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

У постанові Верхового Суду України від 25.03.2014 № 21-47а14 зазначено, що можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів, які не є вищими навчальними закладами (стаття 38 Закону України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Торезький гірничий технікум здійснює вид діяльності - вища освіта.

До суду не надано жодних доказів або обґрунтованих пояснень щодо того, що Торезький гірничий технікум ім. О. Ф.Засядька у спірний період був саме професійно-технічним навчальним закладом.

Суд також звертає увагу на постанову Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року № К/800/60430/14, в якій зазначено, що Закон УРСР від 28.06.1974 р. № 2778-VIII "Про народну освіту" відносив технікуми до середніх спеціальних навчальних закладів, а Закон України від 23.05.1991 р. № 1060-XII "Про освіту" (в редакції, яка була чинною до 06.09.2014 р.) - до вищих навчальних закладів.

У листі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.03.2011 № 4.7-17/674 «Роз`яснення щодо прирівняння середньої спеціальної освіти, здобутої за часів існування Радянського Союзу в технікумах та училищах, до неповної вищої освіти» також зазначено, що після набуття чинності Закону України "Про освіту" ( 1060-12 ) (з 1991 р.) та Закону України "Про вищу освіту" ( 2984-14 ) (з 2002 р.) технікуми та училища віднесені до вищих навчальних закладів I рівня акредитації, в яких здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста. Середня спеціальна освіта, здобута за часів існування Радянського Союзу в технікумах та училищах, прирівнюється відповідно до чинного законодавства до неповної вищої освіти освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста.

З огляду на викладене, відсутні підстави для зарахування періоду навчання позивача в Торезькому гірничому технікумі до пільгового стажу. При цьому, як випливає, з форми РС-право, цей період зараховано до загального страхового стажу.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 01.03.2021 відповідно до Закону України «Про престижність шахтарської праці», суд зазначає, що, з урахуванням повідомлених і підтверджених відповідними доказами обставин, а також часткового зарахування окремих періодів до пільгового стажу, суд позбавлений в межах цієї справи дослідити питання виконання всіх умов, визначених законодавством, для прийняття рішення про перерахунок позивачу пенсії.

Тому суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку, призначення, індексації і перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі згаданої довідки.

Належним способом захисту в цій частині буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії із зарахуванням окремих періодів роботи, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до квитанції № 2489-8239-9543-1208 від 12.08.2022 позивачем сплачено 992,40 грн судового збору за подання позову.

Частинами 1 і 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

Отже, оскільки позовні вимоги задоволено частково, стягненню на користь позивача підлягає 496,20 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі його заяви від 2 березня 2021 року без врахування пільгового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 2 березня 2021 року, із зарахуванням до його пільгового стажу за Списком № 1 періодів: з 24.05.1988 по 03.07.1988, з 05.09.1988 по 26.11.1988, з 21.03.89 по 29.04.1989, з 15.06.1989 по 20.06.1989, з 24.06.1989 по 17.05.1991, з 15.08.1991 по 21.11.1991, з 22.11.1991 по 16.01.1992, з 17.01.1992 по 27.11.2000, з 28.11.2000 по 31.12.2014 (крім періодів з 01.02.1999 по 10.12.1999, з 20.12.1999 по 31.12.1999, з 03.01.2000 по 03.02.2000, з 01.04.2000 по 31.12.2004, з 02.03.2005 по 03.03.2005, з 09.05.2005 по 30.06.2014, 01.07.2014, з 27.07.2014 по 05.08.2014), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні щодо наявності підстав для зарахування спірних в цій справі періодів до стажу позивача.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області суму судових витрат у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Повне рішення суду складено 20 жовтня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков