Справа № 280/3645/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 жовтня 2022 року Справа № 280/3645/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), представник позивача адвокат Шокарєва Альона Вікторівна (адвокатське об`єднання «Юрлюкссервіс», 69126, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 155/79, ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та неврахування для обчислення страхового стажу трудової книжки НОМЕР_2 періоду роботи з 02.12.1983 по 25.06.1991 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог ст. 114 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за пенсією 04 січня 2021 року та зарахувати до стажу роботи період на посаді заготівельника деталей з 02.12.1983 по 25.06.1991 та стаж роботи за списком № 1 у подвійному розмірі.

Ухвалою суду від 20.06.2022 прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/3645/22, призначено судове засідання в поядку письмового провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надав до суду відзив (вх. №26616 від 15.07.2022), відповідно до якого зазначає, що розглянувши заяву та надані документи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області встановлено, що загальний стаж позивача становить 32 роки 06 місяців 24 днів, пільговий стаж 03 роки 08 місяці 03 дні. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області 19.04.2022 було прийняте рішення № 41 про відмову позивачці упризначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2. Позивачкою при поданні заяви про призначення пенсії 15.04.2022 також було надано наступні документи: трудова книжка, диплом про навчання, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані АТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат від 13.04.2022 №16 та від 20.12.2021 №021.00-1069; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані ТОВ Метінвест - Промсервісвід 09.12.2021 №268, №269. Проаналізувавши надані документи, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області дійшло висновку, що довідка, видана АТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат від 13.04.2022 №16, що підтверджує період роботи позивачки з 01.07.2001 по 31.03.2007 за Списком №1 не відповідає п.3.4 Порядку №383, яким передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як слідує з матеріалів справи, 04 січня 2022 року позивач звернулась до Відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2

Рішенням відповідача № 41 від 06.01.2022 відмовлено позивачу в призначення пенсії за віком на пільгових умовах, посилаючись на ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначено, що право на пенсію за віком матиме 04.11.2024.

08.02.2022 позивач повторно звернулася до вдповідача з відповідним пакетом документів та знову отримала рішення про відмову у призначенні пенсії № 41 від 15.02.2022.

Згідно рішення про відмову № 41 від 19.04.2022 Головним управлінням ПФУ у Полтавській області встановлено, що загальний стаж позивача становить 32 роки 06 місяців 24 днів, пільговий стаж 03 роки 08 місяці 03 днів. Рішення обґрунтовано тим, до управління 15.04.2022 звернулась ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за віком, надавши наступні ркументи: трудові книжки; диплом про навчання; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для пизначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видані АТ «Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом» від 13.04.2022 №16 та від 20.12.2021 №021.00-1069; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відовідих записів у ній, видані ТОВ «Метінвест-Промсервіс» від 09.12.2021 №№268, 269. Аналіз наданих документів показує, що довідка видана АТ «Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом» від 13.04.2022 №16 за Списком №1 не відповідає пп..3.4 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу рботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінастерства юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період рботи особи. Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 21.07.1982: не враховано період роботи з 02.12.1983 по 25.06.1991, так як між датою прийняття та датою наказу минуло більше місяця.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача щодо не зарахування частково періодів роботи, а саме з 02.12.1983 по 25.06.1991, до пільгового стажу позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058), який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно статті 4 Закону №1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Пунктом 2 частиною 2 статті 114 Закону № 1058 встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць,- після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01.04.2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту страхового стажу роботи: з 1 квітня 2021 року до 31 березня 2022 року не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацом першим і п`ятнадцятим- двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Згідно п. 5 ст. 114 Закону №1058 передбачено, що у разі призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 2 і ч.3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови, що роботи, які зараховуються дають право на пенсію на аналогічних або більш вигідних умовах.

Відповідно до п. 3 «Порядку застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціального політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовується списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992

Чинні Списки №1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, які передбачають пільгове пенсійне забезпечення.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

Пунктом. 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5 до Порядку № 637).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, зокрема, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, які підтверджують факт роботи із шкідливими і важкими умовами праці упродовж повного робочого дня, а також кількість простоїв, відпусток без збереження заробітної плати тощо.

Право на пенсію за віком мають працівники зайняті повний робочий день на роботах з особливо важкими умовами праці та за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах незалежно від форм власності, де технологічний процес є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів. Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств.

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 позивач працювала за списком 2 у наступні періоди:

02.03.1992 штукатуром - 3 роки 4 місяці;

01.08.1995 штукатуром - 5 років 11 місяців;

01.07.2001 муляр - 5 років 9 місяців;

01.04.2007 року маляром - 1 місяць 22 дні;

23.05.2007 року електромонтером - 2 роки 1 місяць;

10.03.2010 електромонтером - 1 рік 5 місяців;

18.10.2011 року електромонтером - 5 років 7 місяців 25 днів;

14.06.2017 року електромонтером - 1 рік 6 місяців 27 днів,

всього за списком № 2, тобто 25 роки 10 місяців 14 днів.

і

Згідно записів у трудовій книжці позивач також працювала за списком № 1 у наступні періоди:

з 14.06.2017 електромонтером по 30.11.2021 рік- 2 роки 8днів і продовжує працювати за цим списком по теперішній час, що також підтверджено довідкою № 268, що уточнює особливий характер роботи виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Промсервіс» від 09.12.2021.

Загалом позивач має за списком № 1, 2 29 років 11 місяців та згідно записів у трудовій книжці серія НОМЕР_2 загального стажу 39 років 10 місяців 18 днів: починаючи з 18.07.2009 року по 09.03.2010 рік, 11.10.2011 року по 17.10.2011 рік безробіття, підтверджується записами № 21-22 та 27-28 у трудовій книжці та враховуючи час навчання у навчальному закладі - технічне училище № 2 м. Запоріжжя з 01.09.1981 року по 17.07.1982 року, який підтверджується дипломом від 20.07.1982 р. А № 505581, відповідно до п.8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637.

Відповідачем заперечень щодо наданого математичного розрахунку стажу не надано.

Окрім записів у трудовій книжці, позивач має додатково підтверджений стаж роботи за періоди з 01.08.1995 по 13.11.1996, з 01.07.2001 по 30.09.2007, з 14.06.2017 по 30.11.2021, що становить 12 років 5 місяців (копії наказу від 15.05.2000 р. № 261, наказу № 820-1 від 25.10.2017, довідка № 16 від 13.04.2022, довідка № 298 від 12.05.2021, архівної довідки від 20.12.2021 № 021.00 - 1069 та довідок №№ 268, 269, що уточнюють особливий характер роботи або умов праці, необхідний для призначення пільгової пенсії.

29.01.2022 позивач звренулася до AT «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з заявою, в якій просила надати довідку про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсії.

Так, відповідно до наданих документів, позивач була переведена на посаду штукатура (будівельного) з 01.08.1995 в AT «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (запис № 9 у трудовій книжці), та працювала на посаді штукатура, з 01.07.2001 переведена на посаду муляра (запис № 12-14 у трудовій книжці), з 01.04.2007 переведена на посаду маляра (запис № 15 у трудовій книжці), з 23.05.2007 переведена на посаду електромонтера з ремонту обмоток та ізоляції в цех ремонту електрообладнання та 30.09.2007 звільнена по переводу в TOB «Сервісний центр «Металург» у м. Запоріжжя (запис № 16-17 у трудовій книжці), де пропрацювала у період з 01.10.2007 по 17.06.2009 електромонтером з ремонту обмоток та ізоляції в цех ремонту електрообладнання (запис № 18-20 у трудовій книжці). З 10.03.2010 прийнята на посаду електромонтера у AT «Запорізький завод феросплавів» і працювала на цій посаді до 30.08.2011 (запис № 23 і 26 у трудовій книжці). З 18.10.2011 позивач прийнята на посаду електромонтером з ремонту обмоток та ізоляції в цех ремонту електрообладнання до 13.06.2017 (запис № 29-32 у трудовій книжці). З 14.06.2017 позивач прийнята на роботу у TOB «Метінвест-Промсервіс», де працює і на момент звернення з адміністративним позовом (запис № 33 у трудовій книжці).

Так судом встановлено, що спірним є питання не врахування відповідачем періоду роботи позивача з 02.12.1983 по 25.06.1991, з причини виправленого в трудовій книжці запису в графі № 4 з 10.04.1991 на 25.06.1991 про звільнення, підстави - розпорядження № 546 від 10.04.1991 р.

З цього приводу, суд зазначає наступне.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» за порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Позивач не несе відповідальності за порядок ведення трудової книжки.

У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Вважаємо, що допущені роботодавцем порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме не дотримання вимог до оформлення виправлення в даті наказу про звільнення та не зазначення реквізитів наказу у графі № 4 трудової книжки, не може бути підставою для не зарахування до загального стажу роботи періодів роботи зазначених в трудовій книжці НОМЕР_2 , так як Позивач дійсно пропрацювала та не повинна позбавлятися права на пенсію за віком на пільгових умовах, через формальні відмови органу ПФУ.

Також, необхідно прийняти до уваги, що обов`язок належного оформлення документів, підтверджуючих пільговий стаж покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Відповідно до п. 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно п. 18 зазначеного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Позивачем наано відповідь архівного управління Запорізької міської ради від 28.04.2022 № 04-25/Ф-685 про те, що документи Запорізького заводу ім. 50-річчя СРСР Виробничого об`єднання «Гамма» на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про підтвердження стажу роботи Позивача немає можливості.

Позивач отримала від ВАТ «ГАММА» довідку про підтвердження наявності трудового стажу за період з 22.07.1982 року по 25.06.1991, в якій зазначено підставу звільнення позивача, а саме розпорядження № 546 від 25.06.1991. Також згідно довідки про перейменування № 02-02/04-05-22 від 24.05.2022 «Запорізький завод ім. 50-річчя СРСР Виробничого об`єднання «Гамма» перейменовано у ВАТ «ГАММА». На підтвердження стажу позивач також надає довідки про заробітну плату від 24.05.2022 року № 02-02/01-05-22 та № 02-02/03-05-22 за період з 1984 року по 1991 рік.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку. що відповідачем безпідставно та неправомірно не враховано трудовий стаж за період роботи з 02.12.1983 по 25.06.1991, записи про які внесено до трудової книжки позивача та скріплені печаткою «Запорізького заводу ім. 50-річчя СРСР Виробничого об`єднання «Гамма» (відділом кадрів). При цьому позивач зазначає, з чим погоджується суд, що відповідач враховує стаж роботи згідно записів у трудовій книжці № 1 дата прийняття на роботу 22.07.1982 року згідно розпорядження № 831 від 20.07.1982, на цьому ж підприємстві.

На підставі вищевикладеного, не можна не враховувати дані записи, через порушення працедавцем процедури занесення до трудової книжки виправлення в даті розпорядження про звільнення у графі № 4, а саме підстави звільнення з роботи - реквізитів Розпорядження № 546 від 10.04.1991.

В свою чергу, виявлені розбіжності в уточнюючих довідках за спірний період не можуть мати своїм наслідком відмову у перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати на підставі вказаних довідок, оскільки позивач не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а сформулював висновок про те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17.

Окрім того, згідно статті 62 Закону № 1788-ХІІ та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформления у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивача, тим самим допущено протиправну бездіяльність.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 року №1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Позивач працювала штукатуром, ця професія передбачена п. 2290100а-19727 розділу XXVII ««Строительство, реконструкция, техническое перевооружение, реставрация и ремонт зданий, сооружений и других объектов» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение» - «штукатури».

Також, позивач працювала муляром, що передбачено п. 2290000а-12680 розділ XXVII «БУДІВНИЦТВО» Списку 2, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11,03.1994р. та Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року.

Позивач працювала на посаді електромонтера, яка також передбачена Списком 1, 2 вищезазначеними Постановами КМУ та Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року; № 479 від 04.07.2017 року, що підтверджується відповідними довідками №№ 268,269, які додаються до позову.

Отже, відповідно до вищезазначених положень законодавства робота позивача на посадах у період з 02.03.1992 до моменту звернення з позовом є роботою із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, при тому, що позивач продовжує працювати на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування. Пільговий стаж за даний період належно підтверджений, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує такий стаж.

Так, судом встановлено, що позивач має загальний стаж роботи більше 39 років та стаж із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 - 25 роки 10 місяців 14 днів, то на підставі вищезазначених норм законодавства вона має право на призначення пенсії на пільгових умовах з зменшенням віку, передбаченого п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах а шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 44 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення пенсії та необхідні документи можуть бути подані застрахованою особою до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Отже, позивач мала право на виплату пенсії за віком, призначену на пільгових умовах з 04.01.2022, але не отримала своєчасно.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року.

Статтею 8 цього ж Закону передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно ч. З ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Ураховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону « Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, питання щодо відмови у призначені пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Статтею 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу./

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, за викладених обставин суд зазначає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.04.2022 № 41 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято без урахування усіх обставин, які мали значення для його прийняття.

В даному випадку до порушення прав позивача призвело саме рішення, а не дії відповідача.

При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так, згідно частини першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї, Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Відтак, належним способом захисту є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.04.2022 № 41 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за пенсією 04 січня 2021 року із зарахунням до стажу роботи періоду на посаді заготівельника деталей з 02.12.1983 по 25.06.1991 та стаж роботи за списком № 1 у подвійному розмірі.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), представник позивача Адвокат Шокарєва Альона Вікторівна (Адвокатське об`єднання «Юрлюкссервіс», 69126, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 155/79, ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.04.2022 № 41 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за пенсією 04 січня 2021 року із зарахунням до стажу роботи періоду на посаді заготівельника деталей з 02.12.1983 по 25.06.1991 та стаж роботи за списком № 1 у подвійному розмірі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 19.10.2022.

Суддя О.О. Артоуз