Справа № 460/1857/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №460/1857/21

адміністративне провадження № К/990/25925/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі №460/1857/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання дії та бездіяльності протиправними,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) та військової частини НОМЕР_2 в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) щодо неправильного нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року із встановлення іншого базового місяця аніж січень 2008 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по травень 2017 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за періоди з 01.01.2014 по 31.12.2015 із встановленням базового місяця січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по травень 2017 року, зі встановленням базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення січня 2008 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2017 по травень 2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за періоди з 01.06.2017 по 28.02.2018, зі встановленням базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум індексації.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року позов задоволено частково:

? визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 31.05.2014, в січні 2015 року, березні 2015 року, з 01.08.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.05.2017;

? зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 31.05.2014, в січні 2015 року, березні 2015 року, з 01.08.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.05.2017;

? визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01.06.2014 по 31.12.2014, в лютому 2015 року та з 01.04.2015 по 31.07.2015 без застосування січня 2008 року як базового місяця;

? зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 01.06.2014 по 21.12.2014, в лютому 2015 року та з 01.04.2015 по 31.07.2015 з урахуванням базового місяця січень 2008 року;

? визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2017 по 07.05.2018;

? зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2017 по 07.05.2018;

? в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2022 року зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху через невідповідність її вимогам статті 296 КАС України та запропоновано апелянту усунути вказані в ухвалі недоліки апеляційної скарги у строк десять днів, починаючи з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1362 грн 00 коп. за вказаними в ухвалі реквізитами.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 460/1857/21 повернуто скаржнику, оскільки апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2022 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі №460/1857/21 повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

26 вересня 2022 року до Верховного Суду вчергове надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі №460/1857/21, в якій скаржник просить суд скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, не передаючи справу на новий розгляд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень та доводи касаційної скарги, Суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 333 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи те, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 460/1857/21 не переглядалося судом апеляційної інстанції, у відкритті касаційного провадження в частині її оскарження слід відмовити.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про повернення апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2022 року, якою апеляційну скаргу було залишено без руху, скаржник отримав 24 березня 2022 року за допомогою електронних засобів зв`язку на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в його апеляційній скарзі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Отже, оскільки апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху у вставлений судом строк, суд апеляційної інстанції керуючись приписами частини другої статті 298 та пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України вирішив повернути апеляційну скаргу заявникові.

Відповідно до вимог частини другої статті 298 КАС України та частини 2 статті 169 КАС України строк усунення недоліків апеляційної скарги не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Водночас, більше ніж два місяці апелянт не міг виконати вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Отже, у встановлений процесуальним законодавством та судом строк, апелянтом не було виконано вимоги ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2022 року та не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, правильно застосував норми процесуального права, а саме: частину другої статті 298 КАС України, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

У касаційній скарзі скаржником жодним чином не спростовано висновки суду апеляційної інстанції щодо неусунення недоліків апеляційної скарги в установлений строк. Доводи касаційної скарги зводяться виключно до незгоди скаржника з прийнятим судом першої інстанції рішенням.

Мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні, та обставини, на які посилається заявник, на обґрунтування касаційної скарги (відсутність обґрунтування незаконності прийнятого судом апеляційної інстанції рішення), свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

За таких обставин, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, частиною другою статті 329 та статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі №460/1857/21.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

Н.В. Шевцова