Справа № 932/9153/20
Суддя: Цитульський В. І.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/9153/20
Провадження № 2-а/932/810/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Цитульського В.І., за участі секретаря судового засідання Дубовик К.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі, адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в АР Крим та м.Севастополі Департаменту патрульної поліції України Івасенка Віктора Васильовича, третя особа - Управління патрульної поліції в АР Крим та м.Севастополі Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в АР Крим та м.Севастополі Департаменту патрульної поліції України Івасенка В.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивований тим, що 30.07.2020 інспектором Управління патрульної поліції в АР Крим та м.Севастополі Департаменту патрульної поліції України Івасенком В.В. було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2899848 якою притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, що виразилося у порушенні п.8.4 «б», а саме - невиконання вимог дорожнього знаку 2.2. Проїзд без зупинки заборонено, у зв`язку з чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

З огляду на те, що ОСОБА_1 вважає винесену постанову такою, що суперечить закону, вимушений звернутися до суду з даним позовом в якому просить її скасувати, а провадження у справі - закрити.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Цитульського В.І. від 07.08.2020 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від інспектора Управління патрульної поліції в АР Крим та м.Севастополі Департаменту патрульної поліції України Івасенка В.В. до суду надійшов відзив, доводи викладені в якому зводяться до законності оскаржуваної постанови та відсутності підстав для її скасування.

Оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 30.07.2020 інспектором Управління патрульної поліції в АР Крим та м.Севастополі Департаменту патрульної поліції України Івасенком В.В. було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2899848 якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, що виразилося у порушенні п.8.4 «б», а саме - невиконання вимог дорожнього знаку 2.2. Проїзд без зупинки заборонено, у зв`язку з чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 1 статті 122 КУпАП (у редакції станом на 30.07.2020) визначено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.4 «б» Правил дорожнього руху визначено знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Дорожній знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено". Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на зазначене, суд вважає, що за відсутності належних доказів з боку суб`єкта владних повноважень щодо наявності знаку 2.2 на місці де було скоєно інкриміноване правопорушення та враховуючи, що оскаржувана постанова містить лише назву дороги М-18 та не містить визначення точних координатів скоєння вказаного діяння за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано штрафу, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 73-77, 241-247, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в АР Крим та м.Севастополі Департаменту патрульної поліції України Івасенка Віктора Васильовича, третя особа - Управління патрульної поліції в АР Крим та м.Севастополі Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2899848 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І.Цитульський