Справа № 580/4061/22
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року справа № 580/4061/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати такою, що не відповідає вимогам закону лист-відмову від 28.07.2022 року за №3973-3735/В-03/В-2300/22 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в проведенні перерахунку та призначення пенсії за віком у відповідності до ЗУ Про державну службу ОСОБА_1 з 24.12.2021 року згідно його заяви №18587 від 15.12.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 у відповідності до вимог рішення Черкаського окружного суду від 18.02.2022 року по справі №580/410/22 та поданої ним 15.12.2021 року заяви №18587 з 24.12.2021 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти як невиплачену пенсію за період з 24.12.2021 року по 24.05.2022 року із розрахунку 9709,45 грн. за місяць всього за п`ять місяців в сумі 48547,25 (сорок вісім тисяч п`ятсот сорок сім гривень 25 копійок) гривень.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 відкрито провадження в даній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що станом на 01.05.2016 набув 8 (вісім) років 7 (сім) місяців і 18 (вісімнадцять) днів стажу на посадах державної служби при необхідних 10 роках. При цьому ГУПФ України в Черкаській області не зараховано до стажу державної служби періоду строкової служби в Радянській Армії з 26.11.1976 по 16.11.1978.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 у справі №580/410/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 23.12.2021 №43 про відмову у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців період строкової служби в Радянській Армії з 26.11.1976 по 16.11.1978. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, період проходження ним строкової служби в Радянській Армії з 26.11.1976 по 16.11.1978.

Після набрання рішенням законної сили рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 позивач вважав, що відповідач розпочне виплату пенсії в новому розмірі та нарахує і виплатить компенсацію в різниці виплаченої пенсії за період з 24.12.2022 відповідно до заяви №18587 від 15.12.2021 по час виплати нового розміру пенсії, але відповідач протиправно призначив пенсію лише з 24.05.2022.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що згідно із матеріалами пенсійної справи позивач перебуває на обліку в Головному управління та з 22.07.2016 отримував пенсію по інвалідності II групи загального захворювання, з 27.08.2018 отримував пенсію за віком. Пенсії призначено відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо зарахування стажу Головне управління виконало у повному обсязі, в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, зобов`язань щодо перерахунку пенсії судом не покладено.

24.05.2022 позивачем подано заяву про перехід на пенсію за іншим законом - Законом України «Про державну службу», тому відповідач вважає, що діяв правомірно.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 має другу групу інвалідності безстроково, що підтверджено довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №530690 від 26.07.2016.

З 22.07.2016 позивач отримував пенсію по інвалідності II групи загального захворювання, з 27.08.2018 отримував пенсію за віком.

15.12.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення його з пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області №43 позивачу відмовлено у задоволенні заяви, оскільки станом на 01 травня 2016 року стаж віднесений до категорій посад державних службовців складає менше 10 років, а саме 8 років 7 місяців 18 днів.

Не погодившись із відмовою у переведенні на пенсію за віком, позивач звернувся до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 у справі №580/410/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 23.12.2021 №43 про відмову у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців період строкової служби в Радянській Армії з 26.11.1976 по 16.11.1978. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, період проходження ним строкової служби в Радянській Армії з 26.11.1976 по 16.11.1978.

Рішення суду набрало законної сили 22.03.2022.

28.06.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з письмовою заявою, в якій просив провести йому перерахунок пенсії не з 24.05.2022, а з 24.12.2021 у відповідності до його заяви від 15.12.2021 №18587 та нарахувати і виплатити йому різницю в розмірі пенсії за цей період до 24.05.2022.

Листом №3973-3735/В-03/В-2300/22 від 28.07.2022 відповідач вказав, що повністю виконав рішення Черкаського окружного суду від 18.02.2022 у справі №580/410/22, перерахував йому страховий стаж державного службовця, зробив перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 і призначив з 24.05.2022 пенсію в розмірі 9709,45 грн. В цьому ж листі вказано, що підстави для перерахунку пенсії відповідно до заяви від 15.12.2021 відсутні.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що за приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України Про державну службу №889-VIII.

Відповідно до п. 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України Про державну службу №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтями 25 Закону України Про державну службу №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-XII, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про державну службу №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами ч. 9 ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

За матеріалами справи встановлено, що стаж роботи позивача на державній службі станом на 01.05.2016 становить більше 10 років, він має другу групу інвалідності, отримує пенсію по інвалідності, перед зверненням за призначенням пенсії припинив державну службу, а до цього часу працював на посаді віднесеній до посад державних службовців.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії згідно з ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-XII, тим самим має право та правові підстави для переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України Про державну службу №3723-XII.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у зразковій справі № 822/524/18.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Згідно з п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до абзацу першого п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідачем розглянуто по суті заяву позивача від 15.12.2021 №18587 та рішенням протиправно відмовлено в переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ. Вказане рішення визнано судом незаконним.

Суд відхиляє посилання відповідача, що позивачем 24.05.2022 подано заяву про перехід на пенсію за іншим законом, оскільки така заява позивачем подана раніше 15.12.2021, тому відповідач мав вирішити питання про переведення позивача на пенсію державного службовця з 24.12.2021, тобто в межах десятиденного строку з дати подачі заяви.

Наведене свідчить про вчинення відповідачем протиправних дій щодо відмови позивачу у переведенні на пенсію державного службовця з 24.12.2021.

Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 4 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4). У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За таких обставин, для ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача за заявою позивача від 15.12.2021 здійснити переведення позивача на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку та провести перерахунок і виплату пенсії з 24.12.2021.

Щодо вимог позивача про стягнення сум пенсії, суд зазначає, що не може перебирати на себе повноваження державного органу в частині нарахування розміру пенсії, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з 24.12.2021 на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XIІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, 7) здійснити переведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за заявою від 15.12.2021 №18587 на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку та провести перерахунок і виплату пенсії з 24.12.2021 з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО