Справа № 160/1277/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2022 року Справа № 160/1277/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Офісу великих платників податків ДПС в особі Дніпропетровського управління ОВПП ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання було призначено на 19 березня 2020 року о 10:30.
19.03.2020 року підготовче судове засідання було відкладено на 13.04.2020 року до 13 год. 30 хв.
13.04.2020 року підготовче судове засідання було відкладено на 30.04.2020 року до 11 год. 00 хв.
30.04.2020 року підготовче судове засідання було відкладено на 21.05.2020 року до 11 год. 00 хв.
21.05.2020 року підготовче судове засідання було відкладено на 04.06.2020 року до 11 год. 30 хв.
04.06.2020 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача, в яких він просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Пояснення обґрунтовані доводами аналогічними тим, що були викладені у позовній заяві. Наголошував на тому, що ОВПП ДПС, здійснюючи дослідження питань дотримання своєчасності сплати узгоджених грошових зобов`язань, вийшов за межі предмета камеральної перевірки, оскільки фактично було досліджено питання дотримання своєчасності сплати саме неузгоджених грошових зобов`язань, у зв`язку із чим прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення-рішення є протиправними. Зауважив, що суд повинен надати свою оцінку такому доказу, як Акт про результати камеральної перевірки від 31.10.2019 року № 100/28-10-50-06-00659101, а також надати оцінку проведеної перевірки, дослідивши істотні обставини, що слугували для проведення такої перевірки та, відповідно, взяти до уваги приписи ст. 75 Податкового кодексу України.
Ухвалою суду від 04.06.2020 року у відповідача витребувано додаткові докази по справі, у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 02.07.2020 року 14:00 год.
16.06.2020 року представник відповідача надав до суду письмові пояснення по справі, в яких просив залучити до матеріалів справи витребувані судом докази.
24.06.2020 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача, в яких він просив не враховувати пояснення відповідача від 11.05.2020 року разом із доказами, що надані до такого пояснення. Зазначив, що надані відповідачем докази не є належними, оскільки не містять інформацію щодо предмета доказування. Окрім того, із офіційного веб-сайту Укрпошти станом на 24.06.2020 року відсутня будь-яка інформація стосовно відправлень, докази направлення яких надані відповідачем, а позивач такі відправлення не отримував. Отже, із наданих відповідачем доказів неможливо встановити дійсні обставини справи.
02.07.2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача, в якому він просив не допускати представника ОВПП ДПС Ваховську Г.О. до участі у справі, оскільки у неї відсутні повноваження на самопредставництво та представництво ОВПП ДПС, а також не враховувати при вирішенні даної справи усі процесуальні документи та докази, що підписувались вказаним представником та, відповідно, долучались до справи.
02.07.2020 року підготовче судове засідання було продовжено на 30 днів, у засіданні оголошено перерву до 09.07.2020 року 11 год. 30 хв.
09.07.2020 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 03.08.2020 року 10 год. 30 хв.
21.07.2020 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача та відзив, підписані представником ДУ ОВПП ДПС, який значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У наданих документах представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі з тих самих підстав, що були викладені раніше.
У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду 03.08.2020 року з 08 год. 40 хв. до 16 год. 00 хв. розгляд справи було відкладено на 04.08.2020 року 10 год. 30 хв.
04.08.2020 року у підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 07.09.2020 року на 13 год. 40 хв.
Ухвалою суду від 07.09.2020 року провадження в адміністративній справі №160/1277/20 за позовом Приватного акціонерного товариства Дніпропетровський тепловозоремонтний завод до Офісу великих платників податків ДПС в особі Дніпропетровського управління ОВПП ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень було зупинене до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №0440/7010/18 та №160/5696/20, зобов`язано учасників справи повідомити суд про набрання законної сили судовими рішеннями у справах №0440/7010/18 та №160/5696/20.
Ухвалою суду від 29.07.2022 провадження у справі №160/1277/20 було поновлено, підготовче судове засідання було призначено на 15.09.2022 року о 10:30.
15.09.2022 року підготовче судове засідання було відкладено на 29.09.2022 року до 10 год. 30 хв.
29.09.2022 року у підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 03.10.2022 року на 10 год. 00 хв.
Усною ухвалою суду від 03.10.2022 року із занесенням до протоколу судового засідання за участю представників сторін закрито підготовче засідання у справі. Розгляд справи по суті призначено на 10.10.2022 року об 11 год. 00 хв.
Також на адресу суду від представника позивача шляхом електронного зв`язку на адресу суду надійшла промова представника позивача в судових дебатах.
Так, у поданій промові представник зазначає, що внаслідок ряду протиправних дій зі сторони відповідача позивачеві фактично штучно і протиправно створено податковий борг із ПДВ, внаслідок чого всі грошові кошти, які позивач направляв на погашення поточних зобов`язань із ПДВ відповідач перенаправляв на погашення штучно створеного ним же податкового боргу. В результаті цього внаслідок штучно створених відповідачем умов зобов`язання позивача погашалися несвоєчасно. Фактично відповідач своїми незаконними діями створив базу з якої протиправно додатково обраховував неустойку внаслідок, начебто, несвоєчасної сплати позивачем зобов`язань із ПДВ. Відповідач перший раз протиправно притягнув позивача до відповідальності коли виносив ППР, що були предметом розгляду справ 0440/7010/18, 160/5696/20, а тепер намагається притягнути до відповідальності ще раз і це при відсутності будь-якої вини зі сторони позивача. Рішення судів у справах 0440/7010/18, 160/5696/20 говорять нам про те, що немає підстав притягати позивача до відповідальності, дії відповідача визнано протиправними та рішення скасовано. Крім того, ППР, що було предметом розгляду судової справи 160/5696/20 за результатами судового розгляду взагалі відкликане відповідачем. То постає питання на якій правовій підставі відповідач може стверджувати про несвоєчасність виконання позивачем узгоджених податкових зобов`язань, т.ч. всі зобов`язання позивач виконував своєчасно та у повному обсязі. Відповідач не надав жодного доказу зі своєї сторони, який би підтвердив законність його дій, а також відмовився робити належний розрахунок штрафних санкцій з урахуванням того, що ППР які лягли в основу, так званого, податкового боргу скасовано. В зв`язку із чим просив позовну заяву задовольнити.
Сторони 10.10.2022 року в судове засідання не з`явились.
На адресу суду від представника позивача шляхом електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи по причині масованих ракетних обстрілів м. Дніпра.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжували.
Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що наявних в матеріалах справи письмових доказів достатньо для вирішення справи по суті та немає перешкод для розгляду справи в порядку письмового провадження, задля захисту життя та здоров`я учасників справи, суд не вбачає підстав для відкладення чи перенесення розгляду справи та розглядає справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, заслухавши представників сторін, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
За результатами перевірки складено акт перевірки від 31.10.2019 року №100/28-10-50-06-00659101, в якому встановлено порушення позивачем:
- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за листопад 2018 року у сумі 499 394,79 грн., із затримкою на 60 та 96 календарних днів, тобто із затримкою більше 30 календарних днів;
- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за грудень 2018 року у сумі 3 579 554,0 грн. із затримкою на 65, 86 та 169 календарних днів, тобто із затримкою більше 30 календарних днів;
- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за березень 2019 року у сумі 1810009,0 грн., із затримкою на 79 календарних днів, тобто із затримкою більше 30 календарних днів;
- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за квітень 2019 року у сумі 3 462 697,0 грн. із затримкою на 49 календарних днів, тобто із затримкою більше 30 календарних днів;
- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за травень 2019 року у сумі 95 322,0 грн., із затримкою на 18 календарних днів, тобто із затримкою до 30 календарних днів;
- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за червень 2019 року у сумі 954,0 грн., із затримкою на 55 календарних днів, тобто із затримкою більше 30 календарних днів;
- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за липень 2019 року у сумі 4803430,0 грн., із затримкою на 24 та 55 календарних днів, тобто із затримкою більше 30 календарних днів.
На підставі виявлених під час перевірки порушень, відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення від 21.11.2019 року:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 року у справі №0440/7010/18 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Офісу великих платників податків ДФС було відмовлено повністю.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.05.2019 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 р. в справі № 0440/7010/18 залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 р. в справі №0440/7010/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.06.2020 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 січня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2019 року у справі №0440/7010/18 скасовано, справу №0440/7010/18 направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року у справі №0440/7010/18 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування наказів та податкових повідомлень-рішень було задоволено, визнатино протиправними та скасовано накази Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 08 травня 2018 року № 833 та від 25 травня 2018 року №991, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 04 червня 2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 4 662 901,50 грн., в тому числі за основним платежем - 3108061,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1554 030,50 грн., № від 04 липня 2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 2 601 786,00 грн. та № від 04 липня 2018 року про зменшення розміру від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток по податковій декларації за 2015 рік на суму 3753248,00 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022 року у справі №0440/7010/18 апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року залишено без змін.

Податкове повідомлення-рішення № від 25.02.2019 року було предметом оскарження у справі №160/5696/20.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року у справі №160/5696/20 у задоволенні позову було відмовлено повністю.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 року у справі №160/5696/20 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 160/5696/20 скасовано, прийнято нове рішення, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 6230,48 грн., в решті позову відмовлено.

Ухвалами Верховного Суду від 18.06.2021 року, від 19.07.2021 року, від 19.08.2021 року, 29.09.2021 року, від 30.09.2021 року апеляційні скарги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі №160/5696/20 було повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із податковими повідомлення-рішення від 21.11.2019 року № та № позивач звернувся до Офісу великих платників податків ДФС із скаргою від 06.12.2019 року №15-01/825.

Листом від 28.12.2019 року №15567/10/28-10-50-06-09 Офіс великих платників податків ДФС повідомив позивача, що не має повноважень для розгляду скарги, тому скарга залишена без розгляду.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 21.11.2019 року №, № протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі ПК України, тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.1 ст.76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до п.76.2 ст.76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно з п.76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Пунктом 86.2 ст.86 ПК України визначено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п.86.8 ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно з п.42.1 ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Пунктом 42.2 ст.42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач ставить під сумнів правомірність дій ОВПП ДПС стосовно проведення перевірки, оскільки, на думку позивача, податковий орган самостійно в односторонньому порядку визнав податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 року № узгодженим, а відтак, самостійно створив для себе належні підстави для проведення камеральної перевірки.

Позивач зазначив, що ПрАТ «ДТРЗ» податкового повідомлення-рішення від 25.02.2019 року № та Акт перевірки від 29.01.2019 року № 27/28-10-46- 08-00659101, за результатом якого було винесено вказане податкове повідомлення-рішення, взагалі не отримувало, тому воно не може бути узгодженим.

В свою чергу, у позовній заяві та письмових поясненнях позивач посилається на те, що податкова перевірка була проведена з підстав недотримання ПрАТ «ДТРЗ» строків оплати штрафних санкцій по податковим повідомленням-рішенням від 25.02.2019 року № та від 04.07.2018 року №, які оскаржуються в судовому порядку, у зв`язку з чим такі повідомлення-рішення не можуть бути узгодженими.

Також позивач посилається на порушення ОВПП ДПС способу проведення перевірки та вихід за межі предмета камеральної перевірки, оскільки фактично було досліджено питання дотримання своєчасності сплати саме неузгоджених грошових зобов`язань, у зв`язку із чим прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Зауважував, що податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідком проведеної перевірки, яка має характер протиправної, та на підставі Акту, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Окрім того, позивач вважає, що законодавець наділив правом податковий орган застосовувати штраф до платника податку у випадку сплати суми грошового зобов`язання, зазначеної в платіжному дорученні з затримкою сплати, проте не наділив правом податковий орган застосовувати штраф при виконанні п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Наведені доводи позивача суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому не може прийняти їх до уваги при розгляді цієї справи, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, камеральна перевірка ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», за результатами якої було складено акт перевірки від 31.10.2019 року №100/28-10-50-06-00659101, була проведена з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за листопад 2018 року, грудень 2018 року, березень 2019 року - липень 2019 року та узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість по податковим повідомленням - рішенням № від 25.02.2019 року та № від 04.07.2018 року.

При цьому, як зазначалось вище, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями штрафні санкції позивачу були нараховані у зв`язку із затримкою сплати грошових зобов`язань за податковими деклараціями з податку на додану вартість: від 20.06.2019 року №, від 18.01.2019 року №, від 19.12.2018 року №, від 22.04.2019 року №, від 17.07.2019 року №, від 20.08.2019 року №, від 20.05.2019 року №, а також у зв`язку із затримкою сплати грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № від 04.07.2018 року (нараховано штрафні санкції у сумі 95,40 грн., 310615,30 грн.; 236581,86 грн.) та податковим повідомленням-рішенням № від 25.02.2019 року (нараховано штрафні санкції у сумі 1692,84 грн., 194 019,80 грн.).

Отже, частина штрафних санкцій застосована до позивача спірними податковими повідомленнями-рішеннями була нарахована через затримку сплати грошових зобов`язань за поданими позивачем податковими деклараціями з податку на додану вартість, які в силу приписів п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний був самостійно сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт своєчасної сплати таких узгоджених податкових зобов`язань позивач під час розгляду справи в суді не підтвердив, жодних доводів щодо неправомірного нарахування штрафних санкцій за затримку сплати грошових зобов`язань за такими податковими деклараціями не навів.

В свою чергу, підставою для скасування спірних податкових повідомлень-рішень у повному обсязі, позивач вважає перевірку позивачем неузгоджених, на його думку, грошових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями № від 04.07.2018 року та № від 25.02.2019 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, камеральна перевірка ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», за результатами якої було складено акт перевірки від 31.10.2019 року №100/28-10-50-06-00659101 була проведена 31.10.2019 року.

Як зазначалось вище, податкове повідомлення-рішення № від 04.07.2018 року було одним із предметів оскарження у адміністративній справі №0440/7010/18.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 року у справі №0440/7010/18 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Офісу великих платників податків ДФС було відмовлено повністю.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.05.2019 року (яка набрала законної сили 06.05.2019 року) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 р. в справі №0440/7010/18 залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 р. в справі №0440/7010/18 залишено без змін.

Оскільки рішення суду, яким позивачу будо відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.07.2018 року, набрало законної сили 06.05.2019 року, в силу приписів п.56.18 ст.56 ПК України грошове зобов`язання визначене цим податковим повідомленням-рішенням набуло статусу узгодженого 06.05.2019 року.

Лише постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.06.2020 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» було задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 січня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2019 року у справі №0440/7010/18 скасовано, справу №0440/7010/18 направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Таким чином, у період з 06.05.2019 року по 15.06.2020 року грошове зобов`язання визначене податковим повідомленням-рішенням № від 04.07.2018 року, згідно п.56.18 ст.56 ПК України, мало статус узгодженого, отже станом на 31.10.2019 року (дата проведення камеральної перевірки) у відповідача були наявні підстави для проведення камеральної перевірки з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковому повідомленню - рішенню № від 04.07.2018 року.

Що стосується узгодженості податкових зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню № від 25.02.2019 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення № від 25.02.2019 року було предметом оскарження у справі №160/5696/20.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 року у справі №160/5696/20 позовна заява Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» була прийнята до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Як вбачається із наведеної ухвали, позов ПрАТ «ДТРЗ» надійшов до суду 26.05.2020 року.

Отже, станом на 31.10.2019 року (дата проведення камеральної перевірки) податкове повідомлення-рішення № від 25.02.2019 року в судовому порядку не оскаржувалось.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань податковою адресою Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» є адреса: Україна, 49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, будинок 7.

Матеріалами справи підтверджено, що Акт перевірки від 29.01.2019 №27/28-46-08-06-00659101, на підставі якого було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.02.2019 року, направлений на означену вище податкову адресу позивача: вул.Ак.Белелюбського, 7, м.Дніпро, 49053, вручений 05.02.2019 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (із зазначенням штрихових кодових ідентифікаторів 009, 276, отже, встановлений п.86.2 ст.86 ПК України обов`язок відповідачем виконаний.

Податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 року № направлено на адресу ПрАТ «ДТРЗ» поштою 26.02.2019 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу із зазначенням штрихових кодових ідентифікаторів 419, 288. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ПрАТ «ДТРЗ» отримано податкове повідомлення-рішення 01.03.2019 року.

Що стосується листа АТ «Укрпошта» від 07.07.2020 року №39-В-04-1838, на який посилається позивач в обґрунтування доводів про не направлення йому податкового повідомлення-рішення від 25.02.2019 року №, суд зазначає наступне.

Цим листом АТ «Укрпошта» повідомило про відсутність інформації стосовно запитуваної інформації щодо відправлень №3419, №288, №09 та №276 у зв`язку із закінченням 6-місячного строку.

При цьому пунктом 122 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, передбачено, що заяви про внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази приймаються протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання.

Отже, вказаний лист АТ «Укрпошта» не є належним доказом в розумінні ст.73 КАС України, тому з огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 року № надіслано за податковою адресою позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення і вважається належним чином врученим позивачу.

При цьому, як зазначено в акті перевірки від 31.10.2019 року №100/28-10-50-06-00659101 та не заперечується позивачем, підприємством самостійно сплачено по акту перевірки донараховані контролюючим органом штрафні санкції у повному обсязі платіжним дорученням №163331803 від 18.07.2019 року.

Тобто, ПрАТ «ДТРЗ» було обізнано про проведену перевірку та складене податкове повідомлення-рішення, а також самостійно сплачено по акту перевірки донараховані контролюючим органом штрафні санкції у повному обсязі, проте обов`язок по сплаті грошових зобов`язань виконано з порушення строку, передбаченого п.57.3 ст.57 ПК України.

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що станом на 31.10.2019 року (дата проведення камеральної перевірки) грошове зобов`язання позивача визначене податковим повідомленням-рішенням № від 25.02.2019 року мало статус узгодженого, тому у відповідача були наявні підстави для проведення камеральної перевірки з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковому повідомленню - рішенню № від 25.02.2019 року.

Отже, встановлені під час розгляду справи обставини в сукупності з наведеними нормами права свідчать про те, що у відповідача були підстави для проведенні камеральної перевірки з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за листопад 2018 року, грудень 2018 року, березень 2019 року - липень 2019 року та узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість по податковим повідомленням - рішенням № від 25.02.2019 року та № від 04.07.2018 року.

Судом не встановлено порушення відповідачем способу проведення перевірки чи виходу за межі предмета камеральної перевірки, на які посилався позивач, оскільки податковим органом фактично було досліджено питання дотримання своєчасності сплати саме узгоджених, на момент проведення перевірки, грошових зобов`язань.

Таким чином, камеральна перевірка була проведена відповідачем правомірно, на підставі та у межах наданих відповідачу повноважень, а тому акт перевірки від 31.10.2019 року №100/28-10-50-06-00659101 є належним та допустимим доказом при вирішенні питання щодо правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № та № від 21.11.2019 року.

Доводи позивача про те, що законодавець наділив правом податковий орган застосовувати штраф до платника податку лише у випадку сплати суми грошового зобов`язання, зазначеної в платіжному дорученні з затримкою сплати, проте не наділив правом податковий орган застосовувати штраф при виконанні п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, суд вважає безпідставними, з огляду на приписи п.126.1 ст.126 ПК України, якими передбачено притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу у разі не сплати узгоджених сум грошових зобов`язань протягом строків, визначених ПК України.

При цьому, жодних розмежувань чи обмежень щодо нарахування штрафних санкцій в залежності від способу сплати грошових зобов`язань (безпосередня сплата платником податків за дорученням чи зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення) Податковий кодекс України не містить.

Враховуючи те, що на момент проведення камеральної перевірки (31.10.2019 року) та на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень (21.11.2019 року), податкові зобов`язання з податку на додану вартість за листопад 2018 року, грудень 2018 року, березень 2019 року - липень 2019 року та грошові зобов`язання з податку на додану вартість по податковим повідомленням - рішенням № від 25.02.2019 року та № від 04.07.2018 року щодо яких проводилась перевірка, мали статус узгоджених та не були сплачені у визначені Податковим кодексом України строки, суд прийшов до висновку, що податкові повідомлення-рішення № та № від 21.11.2019 року були прийняті правомірно, на підставі та у межах наданих відповідачу повноважень, а тому підстави для визнання їх протиправними відсутні.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року у справі №0440/7010/18 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» було задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 04 червня 2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 4 662 901,50 грн., в тому числі за основним платежем - 3108061,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 554 030, 50 грн.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року у справі №0440/7010/18 набрало законної сили 06.07.2022 року, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, на момент розгляду справи №160/1277/20 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 04.07.2018 року, тому наразі відпали обставини за яких позивачу було нараховано штрафні санкції у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № від 04.07.2018 року.

За наведених обставин суд прийшов до висновку про наявність, на цей час, підстав для скасування:

- податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2019 року в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 95,40 грн. у зв`язку із затримкою сплати грошового зобов`язання на 5 днів у розмірі 954,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 04.07.2018 року;

- податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2019 року в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 310615,30 грн., у зв`язку із затримкою сплати грошового зобов`язання на 34 дня у розмірі 1553076,50 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 04.07.2018 року, та у сумі 236581,86 грн., у зв`язку із затримкою сплати грошового зобов`язання на 34 дня у розмірі 118290,30 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 04.07.2018 року.

Окрім того, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 року у справі №160/5696/20 позов Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» було задоволено частково, визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 6230,48 грн., в решті позову відмовлено.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 року у справі №160/5696/20 набрала законної сили 06.04.2021 року, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, на момент розгляду справи №160/1277/20 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 6230,48 грн., тому наразі відпали обставини за яких позивачу було нараховано штрафні санкції у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № від 04.07.2018 року на означену суму.

За наведених обставин суд прийшов до висновку про наявність, на цей час, підстав для скасування:

- податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2019 року в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 1246,10 грн. (20% від 6230,48 грн.) у зв`язку із затримкою сплати грошового зобов`язання на 110 днів у розмірі 6230,48 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 04.07.2018 року.

Отже, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» підлягають частковому задоволенню шляхом скасування:

- податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2019 року в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 95,40 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2019 року в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 310615,30 грн., 236581,86 та 1246,10 грн., усього 548 443,26 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини та наведені у рішенні суду норми права, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовну заяву задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають частковому стягненню на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову складає 3 250 244,82 грн., позовні вимоги були задоволені у розмірі 548 538,66 грн., отже задоволено 16,88% заявлених позивачем вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 21020,00 грн.

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді 16,88% від 21020,00 грн. = 3548,18 грн. сплаченого ним судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (49038, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Академіка Белелюбського, 7, ) до Офісу великих платників податків ДПС (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, 11 г, ) в особі Дніпропетровського управління ОВПП ДПС (49600, м.Дніпро, пр.О.Поля, 57) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС № від 21.11.2019 року в частині нарахування Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» штрафних санкцій у сумі 95 (дев`яносто п`ять) грн. 40 коп.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС № від 21.11.2019 року в частині нарахування Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» штрафних санкцій у сумі 548 443 (п`ятсот сорок вісім тисяч чотириста сорок три) грн. 26 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС () на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» () сплачений судовий збір у розмірі 3548,18 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.10.2022 року.

Суддя О.М. Неклеса