Справа № 340/4168/22
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м.Кропивницький Справа № 340/4168/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. В.Перспективна, 55, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення №0-1122 від 25.08.2022 року.

Ухвалою суду від 14.09.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 14.10.2022р. (а.с.28).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що є власником нежитлових будівель загальною площею 1077,2 м2, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :51:000:0208 площею 0,98 га за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та призначені для садівництва, виноградарства та виноробства та використовується ним в процесі здійснення сільськогосподарського товарного виробництва. Крім того, позивач вказує, що є власником земельної ділянки площею 2 га в межах Володимирівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:5104, яка використовується ним для ведення особистого селянського господарства.

Податковим повідомленням рішенням №0-1122 від 25.08.2022 року Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області позивачеві визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік у сумі 39204 грн (а.с.8).

Зазначаючи про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення позивач вказує, що на нього має розповсюджуватись пільга передбачена п.п. 266.2.2. «ж» п. 266.2. ст. 266 ПК України, як на особу, яка займається сільськогосподарським товарним виробництвом шляхом ведення особистого селянського господарства, а тому вказана діяльність в силу положень ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» не відноситься до підприємницької діяльності, а отже не потребує державної реєстрації вказаної діяльності.

Заперечуючи проти позову відповідач вказав, що позивач не зареєстрований, як фізична особа-підприємець та не здійснює підприємницької діяльності з сільськогосподарського товарного виробництва, а тому на нього не може розповсюджуватись пільга передбачена п.п. 266.2.2. «ж» п. 266.2. ст. 266 ПК України.

Позивачем та відповідачем подано клопотання по розгляд справи у письмовому провадженні, у зв`язку з чим та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником нежитлових будівель загальною площею 1077,2 м2, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :51:000:0208 площею 0,98 га за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та призначені для садівництва, виноградарства та виноробства (а.с.12). Крім того, позивач є власником земельної ділянки площею 2 га в межах Володимирівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:5104, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13).

Відповідно до п.п. 266.3.2. п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно п.п. 266.7.1., 266.7.2. п. 266.7. ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

У зв`язку з наявністю у власності позивача об`єкту нерухомого майна відмінного від земельної ділянки, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішенням №0-1122 від 25.08.2022 року, яким позивачеві визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік у сумі 39204 грн (а.с.8).

Зазначаючи про незаконність податкового повідомлення рішенням №0-1122 від 25.08.2022 року, позивач вказує, що нерухоме майно використовується ним для ведення особистого селянського господарства, адже в силу п.п. «ж» п.п.266.2.2. п. 266.2. ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Позивач вказує, що здійснює використання належного йому нерухомо майна для ведення особистого селянського господарства. Також вказує, що вказану діяльність здійснюють його близькі родичі, які перебувають у сімейних родинних відносинах та мають у власності земельні ділянки (а.с.19-22).

Разом з тим, суд не погоджується з доводами позивача враховуючи наступне.

Відповідно до п.п. «ж» п.п.266.2.2. п. 266.2. ст.266 ПК України однією з визначальних умов для застосовування даної норми, є використання нерухомого майна сільськогосподарськими товаровиробниками (юридичних та фізичних осіб), в т.ч., як зазначає позивач, особами, які ведуть особисте селянське господарство.

Правові, організаційні, економічні та соціальні засади ведення особистого селянського господарства визначені Законом України «Про особисте селянське господарство» від 15 травня 2003 року № 742-IV.

Особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму (ст. 1 Закону).

Дія цього Закону поширюється на фізичних осіб, яким у встановленому законом порядку передано у власність або оренду земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства (ст. 3 Закону).

Особисті селянські господарства підлягають обліку.

Облік особистих селянських господарств здійснюють сільські, селищні, міські ради за місцем розташування земельної ділянки в Порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики (ст. 4 Закону).

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 14 квітня 2017 року № 572 затверджено Порядок обліку особистих селянських господарств сільськими, селищними та міськими радами (надалі Порядок 572).

Відповідно до п. 3 розділу І Порядку 572 облік особистих селянських господарств здійснюють сільські, селищні та міські ради за такими формами первинної облікової документації: формою № 1 "Облікова картка об`єкта погосподарського обліку" (далі - форма № 1) та формою № 3 "Список осіб, яким надані земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель міських поселень" (далі - форма № 3), які затверджуються Державною службою статистики України.

У разі ведення громадянином особистого селянського господарства для його обліку у формах № 1 і № 3 зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи, якій була надана земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площа земельної ділянки, яка належить цій особі або перебуває в її користуванні в межах сільської, селищної, міської ради, прізвище, ім`я, по батькові осіб, які разом з нею ведуть особисте селянське господарство, а також назва і дата документа, який засвідчує право власності або право користування цією земельною ділянкою. У випадках, передбачених статтею 11 Закону України "Про особисте селянське господарство", проставляється дата припинення ведення особистого селянського господарства. Крім того, у формі № 3 зазначається адреса реєстрації місця проживання особи, якій надано земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (п. 5 розділу І Порядку 572).

Протягом року сільські, селищні, міські ради систематично здійснюють відповідні записи про зміни, що відбуваються у веденні особистого селянського господарства: зміни членства в особистому селянському господарстві, зміни в складі та розмірах площ земельної ділянки / земельних ділянок, їхньої оренди тощо із зазначенням дати і причин змін та за потреби з посиланням на документи, що засвідчують ці зміни (п. 6 розділу І Порядку 572).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку 572 передбачено, що облік особистих селянських господарств та їх членів здійснюється у формі № 1 "Облікова картка об`єкта погосподарського обліку" у розділі II "Список осіб, які ведуть особисте селянське господарство", який містить основні відомості про таких громадян. У графі "Відмітка про ведення особистого селянського господарства", що складається з двох частин "ведеться" і "припинено", для громадян, яким у встановленому законом порядку передано у власність або оренду ділянки для ведення особистого селянського господарства, а також осіб, які перебувають у сімейних чи родинних стосунках і спільно проживають з особою, якій надана земельна ділянка з відповідним цільовим призначенням, фіксується їхнє волевиявлення вести (брати участь, бути членом особистого селянського господарства) або припинити ведення особистого селянського господарства шляхом проставлення у відповідній частині графи підпису члена особистого селянського господарства із зазначенням дати.

Наказом Держстату України від 24.11.2015. №340 затверджено форму №1 "Облікова картка об`єкта погосподарського обліку".

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, особисте селянське господарство позивача підлягає обліку відповідно до Порядку 572 за формами визначеними наказом Держстату України від 24.11.2015. №340.

Позивачем будь-яких доказів, які б свідчили, що на обліку Володимирівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області перебуває особисте селянське господарство членом якого він є не надано.

При цьому суд зазначає, що сам лише факт набуття особою права власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, не свідчить про зайняття такою діяльністю.

Посилання позивача на подання ним звітності про майновий стан і доходи (а.с.16,17), також не може бути належним доказом щодо отримання задекларованого доходу у зв`язку з веденням особистого селянського господарства, зважаючи на те, що декларація містить загальну суму доходу отриманого за звітний період (рядок 10), без розшифровки виду доходу, який включається до загального річного оподатковуваного доходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зібрані у справі докази не доводять факту ведення позивачем особистого селянського господарства на території Володимирівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, а тому у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник