Справа № 280/10770/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 280/10770/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року у справі № 280/10770/21 (головуючий суддя І інстанції Стрельнікова Н.В.), складеного в повному обсязі 14 січня 2022 року в м. Запоріжжя за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій позивач просить суд:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в призначенні позивачу, пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, оформлену у вигляді рішенням №46 від 09.08.2021 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 зі зниженням пенсійного віку на 9 років 4 місяці, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, починаючи з дня виникнення в неї такого права, а саме з 01.08.2021 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, оформлену у вигляді рішення №46 від 09.08.2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 зі зниженням пенсійного віку на 9 років 4 місяці, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, починаючи з дня виникнення в неї такого права, а саме з 01.08.2021 року.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року у справі № 280/10770/21 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що для підтвердження періоду роботи позивача на ВАТ «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» в термічному цеху машиністом крану металургійного виробництва по 3 розряду, позивач до заяви про призначення пенсії не надала документи які підтверджувати факт роботи на пільгових умовах, а саме уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та копії наказів про проведення атестації робочого місця з 01.01.1992 року.

Відтак, вважає, що підстави для призначення пенсії відсутні.

Сторони в судове зсідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 03.08.2021 року звернулась до органу, що призначає пенсію з відповідним пакетом документів. На день звернення вона досягла віку 50 років 10 місяців 12 днів.

Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області № 46 від 09.08.2021 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу замість необхідного 7 років 6 місяців становить 6 років 11 місяців.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу не зараховано до пільгового стажу період роботи на ВАТ «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» в термічному цеху машиністом крану металургійного виробництва по 3 розряду з 10.09.2008 року по 01.08.2014 року через ненадання уточнюючої довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та копії наказів про проведення атестації робочого місця з 01.01.1992 року.

Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи підтверджують її право на призначення пенсії на пільгових умовах, відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною, а рішення пенсійного органу таким, що підлягає скасуванню з зобов`язанням призначити пенсію позивачу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною першою статті 114 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій") передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно абз.1 підпункту 1 пункту 2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 встановлено, що право на пенсію за віком мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років б місяців на зазначених роботах.

Разом з тим, відповідно абз.24 підпункту 1 п. 2 ч.2 ст.114 зазначеного Закону, працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту (7 років 6 місяців), але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу 0пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Судами встановлено, що згідно трудової книжки (дублікату) позивача загальний страховий стаж станом на день звернення складав 38 років 5 місяців 12 днів (при необхідних 20 років), що не заперечується відповідачем.

Згідно записів трудової книжки (дублікату) позивача, з 10.09.2008 року по 01.08.2014 року вона працювала у ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна», що в подальшому було перейменоване у ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» в термічному цеху машиністом крану металургійного виробництва по 3 розряду. Зазначена професія була віднесена до Списку №2, відповідно до постанови Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 року.

З 01.08.2014 року позивач працювала у термічному цеху машиністом крану металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах по 4 розряду (запис №15). З 01.04.2020 року у зв`язку з перейменуванням цеху, про що зазначено у записі №16, по теперішній час вона працює у термокалібрувальному цеху за тією ж професією. Зазначена професія позивачки віднесена до Списку №1 розділу III підрозділу 3 відповідно до постанов Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 року, №461 від 24.06.2016 року.

Окрім того, в трудовій книжці наявні записи про підтвердження права позивачки на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 за результатами атестації робочих місць та зазначені відомості про проведення на підприємстві атестації робочих місць, згідно наказів №162 від 19.08.2010 року, №149 від 01.07.2015 року, №160 від 02.07.2020 року.

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58.

Суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів його роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1, 3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна від 02.08.2021 року №125-293 на ім`я позивача підтверджено її право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

В довідці зазначено, що в період з 01.08.2014 року по 31.03.2020 року позивач працювала повний робочий день у Приватному Акціонерному Товаристві «Електрометалургійний завод (Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» у термічному цеху машиністом крану металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах, як машиністи кранів металургійного виробництва, зайняті на гарячих ділянках робіт; з 01.04.2020 року по теперішній час позивач працює повний робочий день у Приватному Акціонерному Товаристві «Електрометалургійний завод (Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» у термокалібрувальному цеху машиністом крану металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах, як машиніст кранів металургійного виробництва, зайняті на гарячих ділянках робіт.

У зазначеній довідці зазначено, що вона видана на підставі особової картки, штатного розпису, технологічного процесу, розрахункових відомостей, результатів атестації робочих місць - накази №162 від 19.08.2010 року, №149 від 01.07.2015 року, №160 від 02.07.2020 року, Постанов КМУ №36 від 16.01.2003 року, №461 від 24.06.2016 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що атестація робочого місця має проводитися у передбачені п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначеної позиції дотримується й Верховний Суд в постанові від 23.10.2018 року в справі №348/1079/17), постанові від 18 вересня 2018 року по справі №345/3301/17 та постанові від 01.11.2018 року №455/1053/16-а, в яких Верховний Суд зокрема зазначив, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Таким чином, на день звернення за призначенням пенсії із відповідною заявою (03.08.2021 року), позивачка мала повних 7 років пільгового стажу, а не як зазначив відповідач в оскаржуваному рішенні 6 років 11 місяців.

Вищенаведені обставини та правові норми надають позивачці право на зниження пенсійного віку на 9 років 4 місяці (1 рік 4 місяці х 7 (років роботи за Списком №1) = 9 років 4 місяці) у відповідності до умов призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку визначених абз.24 підпункту 1 п. 2 ч.2 ст.114 Закону №1058, вона досягла 50 років 10 місяців з необхідних 50 років 8 місяців (60 років 9 років 4 місяці = 50 років 8 місяців), мала загальний страховий стаж роботи 38 років 10 місяців 27 дні з необхідних 20 років стажу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, щодо необхідності скасування рішення про відмову у призначенні пенсії із зобов`язанням відповідача призначити пенсію позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року у справі № 280/10770/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2022 року.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва