Справа № 500/3778/20
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Мандзій О.П.

05 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/3778/20 пров. № А/857/985/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Кардаш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі № 500/3778/20 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2020р. Головне управління ДПС у Тернопільській області звернувся з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд:

- стягнути податковий борг по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі - 33775,40 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.12.2020р. позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права просить суд, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021р зупинено апеляційне провадження у даній справі № 500/3778/20 до набрання законної сили рішення у справі № 500/2591/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.05.2020р. № 0-1916.

Ухвалою від 15.09.2022р. судом апеляційної інстанції поновлено провадження у даній справі №500/3778/20, оскільки відпали обставини, що були підставою для зупинення провадження у справі. Зокрема, позивач ОСОБА_1 подав заяву про залишення позову без розгляду у справі № 500/2591/21.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.07.2022р. у справі № 500/2591/21 позов залишено без розгляду в порядку п.5 ч.1 ст.240 КАС України.

Особи які беруть у справі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як платник податків.

Із змісту довідки Головного управління ДПС у Тернопільській області видно, що за ОСОБА_1 станом на 05.11.2020р. рахується податковий борг по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачують фізичні особи, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі - 33775,40 грн.

Наявність податкового боргу підтверджується письмовим розрахунком, виписками з інтегрованої картки платника податків.

Податковий борг виник у зв`язку з несплатою платником податків грошового зобов`язання у розмірі 33775,40 грн., визначеного податковим повідомленням-рішенням №0-1916 від 14.05.2020р. на суму 33801,30 грн. та враховуючи переплату в сумі 25,90 грн.

Вказане податкове повідомлення рішення оскаржувалось ОСОБА_1 в судовому порядку.

11.07.2022р. Тернопільський окружний адміністративний суд у справі № 500/2591/21 прийняв ухвалу про залишення позову без розгляду за заявою позивача ОСОБА_1

ч.4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, податкове повідомлення рішення від 14.05.2020р. № 0-1916 є узгодженим.

Узгоджені суми грошових зобов`язань відповідачем своєчасно не були сплачені та набули статусу податкового боргу.

З метою погашення заборгованості податковий орган направив ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" від 29.04.2020р. №31646-50, яку позивач отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 16.05.2020р.

ст.16 ПК України визначені зобов`язання платників податків, один з яких зобов`язує, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконання податкового обов`язку є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. (п.38.1 ст.38 ПК України).

В пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що сума узгодженого грошового зобов`язання ( з врахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання визнається податковим боргом.

Із змісту пп. 266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України видно, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

В пп.266.2.1 п.266.2, пп.266.3.1 п.266.3 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України визначено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно пп. 266.7.1 п. 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

В пп."а" пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України видно, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

п.54.5 ст.54 ПК України передбачено, що сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачують фізичні особи, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, визначене контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями від 14.05.2020 року № 0-1916 є узгодженим за результатами розгляду справи №500/2591/21.

Оскільки податкове зобов`язання у сумі 33775,40 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, відповідач не сплатив в установлений чинним законодавством строк, таке зобов`язання є податковим боргом.

п.41.2 ст.41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачують фізичні особи, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 33775,40 грн., а тому даний податковий борг підлягає до стягнення в судовому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

В п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, видно, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі № 500/3778/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді З. М. Матковська
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 17.10.2022