Справа № 140/5521/22
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5521/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська Державного підприємства «Волиньвугілля» (далі ВП «Шахта №9 «Нововолинська ДП «Волиньвугілля») з лютого 2018 року по березень 2021 року; зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 08 червня 2022 року (з дати призначення пенсії).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності. На його звернення про перерахунок пенсії на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» ГУ ПФУ у Волинській області листом від 13 липня 2022 року повідомило про відсутність у нього пільгового стажу на підземних роботах не менше 15 років, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії. При цьому період роботи з лютого 2018 року по березень 2021 року відповідачем не було враховано через несплату роботодавцем страхових внесків.

Позивач вважає протиправною відмову ГУ ПФУ у Волинській області у задоволенні заяви, оскільки наданими документами підтверджено пільговий характер роботи на посаді підземного гірника очисного забою повний робочий день під землею. За підрахунками позивача, стаж його роботи на шахті становить 15 років 7 місяців, що є достатнім для перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Водночас порушення страхувальником (ВП «Шахта №9 «Нововолинська ДП «Волиньвугілля») вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника і не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового (пільгового) стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав (а.с.26-30). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що позивачу з 08 червня 2022 року призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На момент призначення пенсії страховий стаж позивача становив 32 роки 21 день, у тому числі до страхового стажу зараховано додатковий стаж 17 років 6 місяців 20 днів. Надалі прийнято рішення від 31 серпня 2022 року№24, яким ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за додатковими документами (акт від 27 липня 2022 року №0300-1102-1/2245). Після перерахунку страховий стаж позивача з 08 червня 2022 року становить 47 років 9 місяців 11 днів, в тому числі до страхового стажу зараховано 12 років 02 місяці 09 днів за Списком №1, додатковий стаж 17 років 6 місяців 20 днів.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання інформації щодо врахування періодів пільгового стажу за Списком №1 при призначенні пенсії та про перерахунок пенсії згідно зі статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» його було повідомлено про незарахування до пільгового та страхового стажу періодів роботи у ВП «Шахта №9 «Нововолинська ДП «Волиньвугілля» з лютого 2018 року по березень 2021 року у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Належними доказами сплати страхових внесків є індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5. Відповідач вважає, що ні позивач, ні суд не уповноважені визначати стаж й підміняти державний орган при вирішенні питань, що належать до компетенції органу Пенсійного фонду.

З урахуванням наведеного відповідач у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Інші заяви по суті спору від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 24 червня 2022 року №24 ОСОБА_1 відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначено пенсію по інвалідності (3 група інвалідності) у розмірі 50 відсотків пенсії за віком з 08 червня 2022 року (а.с.33-34). При призначенні пенсії її розмір розраховано, виходячи зі страхового стажу 32 роки 21 день, у тому числі додатковий стаж 17 років 6 місяців 20 днів (а.с.36).

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 31 серпня 2022 року №24 пенсію позивача перераховано за ініціативою органу Пенсійного фонду (допризначення); підстава перерахунку акт від 27 липня 2022 року №0300-1102-1/2245 про результати проведення позапланової перевірки достовірності наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ДП «Шахта №9 «Нововолинська» (а.с.67-68). Після вказаного перерахунку страховий стаж позивача становить 44 роки 02 місяці 21 день, в тому числі 12 років 02 місяці 09 днів за Списком №1, додатковий стаж 17 років 6 місяців 20 днів (а.с.71-72).

Поряд з тим 24 червня 2022 року ОСОБА_1 звертався до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок його пенсії з дати призначення з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки на момент призначення пенсії його пільговий стаж за Списком №1 становить більше 15 років. Одночасно позивач просив повідомити, які періоди його роботи не були враховані та з яких причин (а.с.31).

Листом від 13 липня 2022 року ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про неврахування періоду його роботи у ВП «Шахта №9 «Нововолинська ДП «Волиньвугілля» з лютого 2018 року по березень 2021 року у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) станом на 22 червня 2022 року слідує, що до страхового і пільгового стажу позивача не зараховано період його роботи з лютого 2018 року по березень 2021 року (а.с.9-12). Цю обставину відповідач підтвердив і у відзиві на позовну заяву.

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Спір між сторонами виник, зокрема, щодо незарахування до пільгового та страхового стажу періоду роботи позивача з лютого 2018 року по березень 2021 року у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Згідно з преамбулою Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1 - 7, 11 - 13 частини першої статті 11 цього Закону;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

За приписами частин четвертої - шостої, дев`ятої, десятої статті 20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно з частиною шостою статті 25 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Така ж правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2020 року у справі №535/1031/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а та ін.

Питання зарахування стажу є передумовою для перегляду розміру пенсії позивача, зокрема, з урахуванням положень Закону України від 02 вересня 2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №345-VI його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналогічні положення закріплені в абзаці третьому частини першої статті 28 («Мінімальний розмір пенсії за віком») Закону №1058-IV, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З наведеного слідує, що статтею 8 Закону №345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію шахтарям при обрахунку розміру пенсії на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (у тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Виходячи з положень наведеної норми, така гарантія стосується шахтарів, які працювали не менш як 15 років (для чоловіків) на підземних роботах за списком №1 та які були зайняті на підземних роботах повний робочий день (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі №280/281/17).

Згідно з пунктами 2, 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як видно із розписки-повідомлення до заяви про призначення пенсії від 17 червня 2022 року (а.с.38), позивач надав органу Пенсійного фонду трудову книжку, документи, що дають право на певний вид пенсії довідку щодо підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16 червня 2022 року №113 (а.с.51-52), витяги з наказів про результати атестації робочих місць від 11 травня 2004 року №89, від 11 травня 2009 року №87, від 31 травня 2010 року №85, від 28 травня 2015 року №131, від 27 травня 2020 року №128 (а.с.15, 16, 17).

Відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 18 жовтня 2006 року прийнятий гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта №9 «Нововолинська ДП «Волиньвугілля» (запис №3); 25 листопада 2010 року направлений на курси по підготовці гірників очисного забою (запис №4); 05 травня 2011 року у зв`язку з закінченням курсів по підготовці гірників очисного забою переведений на попереднє місце роботи гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею (запис №5), а з 01 березня 2012 року переведений гірником очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею (запис №6); 18 травня 2022 року звільнений за власним бажанням (запис №6).

Довідкою ДП «Шахта №9 «Нововолинська» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16 червня 2022 року №113 підтверджується та обставина, що позивач, зокрема, з 01 березня 2012 року по 18 травня 2022 року виконував підземні роботи в шахті за посадою гірника очисного забою, що передбачено Списком №1 (а.с.14). Витяги з наказів ВП «Шахта №9 «Нововолинська» від 11 травня 2004 року №89, від 11 травня 2009 року №87, від 31 травня 2010 року №85, від 28 травня 2015 року №131, від 27 травня 2020 року №128 засвідчують проведення атестації робочих місць на підприємстві (а.с.15, 16, 17).

Згідно з індивідуальними відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу (довідка за формою ОК-5) у період з лютого 2018 року по березень 2021 року ОСОБА_1 була нарахована та виплачена заробітна плата, однак інформація щодо сплати страхових внесків станом на 22 червня 2022 року за вказані періоди відсутня (а.с.9-12).

На думку суду, оскільки наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що з лютого 2018 року по березень 2021 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески (єдиний внесок), то у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового та пільгового стажу позивача вказаний період роботи. Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового та пільгового стажу позивача при призначенні пенсії період роботи у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» з лютого 2018 року по березень 2021 року. Цей стаж був набутий позивачем на момент призначення пенсії та від нього не вимагається подання органу Пенсійного фонду додаткових заяв.

При цьому стаж позивача на підземних роботах за Списком №1 з урахуванням безспірного пільгового стажу - 12 років 02 місяці 09 днів та з урахуванням періоду роботи з лютого 2018 року по березень 2021 року становить більше 15 років, тобто, умова для обрахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI виконується.

Визначаючись щодо способу захисту прав позивача, порушення яких встановлено судом, суд виходить із того, що ОСОБА_1 з 08 червня 2022 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV.

За змістом статті 33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Отже, для визначення пенсії по інвалідності спочатку розраховується розмір пенсії за віком.

У випадку із позивачем умова щодо стажу на підземних роботах повний робочий день, яка визначена статтею 8 Закону №345-VI, виконується на день призначення йому пенсії.

Таким чином, з метою повного та ефективного захисту прав позивача взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу період роботи у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» з лютого 2018 року по березень 2021 року та відмови у перерахунку пенсії з урахуванням статті 8 Закону №345-VI та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати позивачу до страхового та пільгового стажу цей період роботи та здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 08 червня 2022 року, враховуючи положення статті 8 Закону №345-VI.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992,40 грн, що підтверджуються квитанцією від 03 серпня 2022 року №, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.5, 22). Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська Державного підприємства «Волиньвугілля» з лютого 2018 року по березень 2021 року та відмови в перерахунку пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля» з лютого 2018 року по березень 2021 року та здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 08 червня 2022 року, враховуючи положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк