Справа № 460/13582/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/13582/21 пров. № А/857/10588/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року, ухвалене суддею суддею Нор У.М. у м.Рівне у порядку письмового провадження у справі №460/13582/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЯ-БІОТЕК" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2021 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЯ-БІОТЕК" звернувся до суду із позовом до відповідача - Головного управління ДПС у Рівненській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: №03, №03, №03 від 24.09.2021.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до нездійснення судом при розгляді спірних правовідносин оцінки кожного наведеного податковим органом аргументу нереальності господарських операцій з контрагентами.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Соя-Біотек" () зареєстровано як юридична особа з 10.10.2017 (номер запису: 0000755, що перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Рівненській області. Види діяльності за КВЕД: 10.41.Виробництво олії та тваринних жирів (основний); 01.11.Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.47.Розведення свійської птиці; 01.61.Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.62.Допоміжна діяльність у тваринництві; 10.12.Виробництво м`яса свійської птиці; 46.21.Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.23.Оптова торгівля живими тваринами; 46.32.Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.33.Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 47.22.Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах; 01.64.Оброблення насіння для відтворення; 52.10. Складське господарство.

Відповідно до наказу від 16.03.2021 №558-п та направлень від 13.08.2021 №2316/17-00-07-03, від 16.08.2021 №2317/17-00-07-03, №2318/17-00-07-03 посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Соя-Біотек", за результатами якої складено Акт "Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Соя-Біотек" () з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах із ФГ "ОЛЬГА" (), за лютий 2020р., ФГ "РУСЛАНА ПЛЮС" () за лютий 2020р., ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ" () за лютий 2020р., ФГ "АГРО САЛАНГ-ТЕТЕРІВ" () за березень, квітень, травень 2020р., ТОВ "ГРОССКОМ" () за березень, квітень 2020р., ІП "ДРАЙФХОЛМ ФАРМІНГ" () за червень, вересень 2020р., ВК "ПАРОСТОК" () за травень, червень 2020р., СФГ "БАРА" () за липень 2020р., ПП "ХОЛДЕР АГРО" () за жовтень та листопад 2020р., ТОВ "ЗЕРНОКУП" () за жовтень та листопад 2020р." від 30.08.2021 №5554/17-00-07-03/41654619 (далі іменується - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення платником податків п.185.1 ст.185, пп.а п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 розділ ІІІ Податкового кодексу України (далі іменується - ПК України) внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту за лютий 2020 року в сумі 1909954,48грн, за березень 2020 року в сумі 287312,83грн, за квітень 2020 року в сумі 2302548,64грн, травень 2020 року в сумі 1589069,75грн, червень 2020 року в сумі 1743491,67грн, липень 2020 року в сумі 347926,49грн, вересень 2020 року в сумі 814094,16грн., що призвело до завищення бюджетного відшкодування за лютий 2020 року на суму 198372грн, березень 2020 року на суму 1006407грн., квітень 2020 року на суму 700000грн, за травень 2020 року на суму 1728420грн, за червень 2020 року на суму 1114338грн, за липень 2020 року на суму 500000грн, за серпень 2020 року на суму 350000грн та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за квітень 2020 року 1078537грн, за липень 2020 року на суму 295485грн та за серпень 2020 року на суму 702377грн, та завищення залишку від`ємного значення по декларації за листопад 2020 року на суму 1320462грн.

Платником податків надано письмові заперечення від 31.08.2021 на Акт перевірки, за результатами розгляду яких податковим органом надано відповідь на заперечення від 17.09.2021 №2881/17-00-07-03-05, якою повідомлено, що аргументи, викладені у запереченні, не спростовують висновків акту перевірки від 30.08.2021 №5554/17-00-07-03/41654619, у зв`язку із чим залишено їх без змін.

На підставі висновків Акта перевірки податковим органом сформовані податкові повідомлення-рішення:

- від 24.09.2021 №03 форми "В1", яким визначено податкове зобов`язання з ПДВ та зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 5597537грн. та штрафні санкції у розмірі 1399384,25 грн;

- від 24.09.2021 №03 форми "В4", яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 1320462 грн;

- від 24.09.2021 №03 форми "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими та/або іншими зобов`язаннями в сумі 2076399 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 519099,75 грн.

Позивач, вважаючи податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №03, №03, №03 від 24.09.2021 протиправними, звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до абз. 1 п.44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз.2 п.44.1 ст. 44 ПК України).

За визначенням, наведеним у пп.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно зрозділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункт а).

Пункт 198.3 ст.198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Згідно з п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2 статті 200 ПК України).

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Пунктом 135.1 ст.135 ПК України передбачено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом №996-ХIV.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону №996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

В розумінні статті 1 Закону №996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства

Згідно із положеннями ч.ч. 1, 2, 3 ст.9 вказаного Закону бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні містити встановлені обов`язкові реквізити.

Порядок створення, прийняття і відображення в бухгалтерському обліку первинних документів встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення №88).

В розумінні п.2.1 Положення № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

З огляду на викладене, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV, яка кореспондує п. 2.4 Положення №88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як наслідок, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які містять дві обов`язкові ознаки: вони мають містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Висновок відповідача щодо неправомірного визначення податкового кредиту, що призвело до бюджетного відшкодування та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, та завищення залишку від`ємного значення з ПДВ, ґрунтується на тому, що відносини ТОВ "Соя-Біотек" з рядом контрагентів, які мали місце в періоді, охопленому перевіркою, мають характер нереальних, такі контрагенти поставку товару не здійснювали.

З урахуванням доводів та аргументів сторін, при вирішенні даного спору підлягають до перевірки фактичні обставини щодо здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами ФГ "Ольга", ФГ "Руслана Плюс", ТОВ "Агро Консоль", ФГ "Агро Саланг-Тетерів", ТОВ "Гросском", ІП "Драйфхолм Фармінг", ВК "Паросток", СФГ "Бара".

Судом встановлено, що постачальники товарів та послуг (ФГ "Ольга", ФГ "Руслана плюс", ТОВ "Агро Консоль", ФГ "Агро Саланг-Тетерів", ТОВ "Гросском", ІП "Драйфхолм Фармінг", ВК "Паросток", С(Ф)Г "Бара"), щодо яких відповідачем оспорюється право позивача на податковий кредит з ПДВ, на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані в установленому законом порядку, знаходилися на обліку в податкових органах, мали статус платника ПДВ, свідоцтво платника ПДВ не було анульовано на момент укладання та виконання відповідних угод, докази що спростовують ці обставини відповідачем до суду не надано.

Щодо реальності господарських операцій з Фермерським господарством "Ольга" (), судом встановлено наступне.

Фермерське господарство "Ольга" зареєстроване як юридична особа з 30.03.1993 (номер запису: 0000377, дата запису: 18.06.2007), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Івано-Франківській області з 02.10.1995. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.10.2019, індивідуальний податковий номер 62. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

05.02.2020 між Фермерським господарством "Ольга" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №19, предметом якого являлася поставка товару соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №19 від 05.02.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №19 від 05.02.2020 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №5 від 05.02.2020, №6 від 06.02.2020, №7 від 12.02.2020, №3 від 15.02.2020, №8 від 18.02.2020, №10 від 19.02.2020 на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №19 від 05.02.2020: від постачальника ОСОБА_1 , від покупця - директор ОСОБА_2 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №7 від 05.02.2020, №8 від 06.02.2020, №9 від 12.02.2020, №2 від 15.02.2020, №10 від 18.02.2020, №11 від 19.02.2020, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН). Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідний звітний період.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №19 від 05.02.2020 базис поставки склад постачальника, у зв`язку із чим позивачем було залучено перевізника фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 , який забезпечив доставку товару за маршрутом с.Мостище Калуського району Івано-Франківської області (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненського району Рівненської області (пункт розвантаження), що оформлено товарно-транспортними накладними (далі - ТТН) №ОС-0502/6 від 05.02.2020, №ОС-0502/5 від 05.02.2020, №ОС-0502/4 від 05.02.2020, №ОС-0502/3 від 05.02.2020, №ОС-0502/2 від 05.02.2020, №ОС-0502/1 від 05.02.2020, №ОС-0602/1 від 06.02.2020, №ОС-0602/2 від 06.02.2020, №ОС-0602/3 від 06.02.2020, №ОС-0602/4 від 06.02.2020, №ОС-0602/5 від 06.02.2020, №ОС-0602/6 від 06.02.2020, №ОС-1202/1 від 12.02.2020, №ОС-1202/2 від 12.02.2020, №ОС-1202/3 від 12.02.2020, №ОС-1502/1 від 15.02.2020, №ОС-1502/2 від 15.02.2020, №ОС-1802/1 від 18.02.2020, №ОС-1802/2 від 18.02.2020, №ОС-1802/3 від 18.02.2020, №ОС-1802/4 від 18.02.2020, №ОС-1802/5 від 18.02.2020, №ОС-1802/6 від 18.02.2020, №01 від 19.02.2020. У всіх ТТН зазначено: автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_3 ; замовник - ТОВ "Соя-Біотек"; вантажовідправник Фермерське господарство "ОЛЬГА"; вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; пункт навантаження - с.Мостище, Калуський р-н, Івано-Франківська обл.; пункт розвантаження с.Дядьковичі, Рівненський р-н, Рівненська обл.; здав (відповідальна особа вантажовідправника) ОСОБА_1 , голова; прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) ОСОБА_2 , директор.

Судом встановлено, що на весь отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №1802/1 від 18.02.2020, №1802/2 від 18.02.2020, №1802/3 від 18.02.2020, №1802/4 від 18.02.2020, №1802/6 від 18.02.2020, №1802/8 від 18.02.2020, №1902/2 від 19.02.2020, №1202/1 від 12.02.2020, №1202/2 від 12.02.2020, №1202/3 від 12.02.2020, №1502/2 від 15.02.2020, №1502/4 від 15.02.2020, №0502/1 від 05.02.2020, №0502/2 від 05.02.2020, №0502/4 від 05.02.2020, №0502/5 від 05.02.2020, №0502/7 від 05.02.2020, №0502/6 від 05.02.2020, №0602/7 від 06.02.2020, №0602/8 від 06.02.2020, №0602/4 від 06.02.2020, №0602/6 від 06.02.2020, №0602/2 від 06.02.2020, №0602/3 від 06.02.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: Фермерське господарство "ОЛЬГА"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 4 по 7 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку: 2011 за лютий 2020 р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від Фермерське господарство "ОЛЬГА" на загальну суму з ПДВ 5 717 200 грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено відповідачем на стор.7 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Зі змісту акту перевірки слідує, що контролюючий орган вказує на відсутність технічних та технологічних можливостей у ФГ "ОЛЬГА" щодо здійснення задекларованих операцій (не підтверджується факт наявності орендованих земельних ділянок, складських приміщень), а також незначна кількість трудових ресурсів (до 03.02.2020 1 особа, з 03.02.2020 7 осіб), наявність елементів пересорту (номенклатура придбаних товарів не відповідає номенклатурі реалізованих).

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними покликання контролюючого органу на відсутність у контрагента позивача основних засобів, достатньої чисельності трудових ресурсів. Цей факт не може свідчити про невиконання цими суб`єктами договірних зобов`язань перед позивачем, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин контрагент позивача не був позбавлений права укладати з іншими суб`єктами господарювання договори з метою виконання своїх зобов`язань перед позивачем.

Також, аналіз змісту листа ГУДПС у Івано-Франківській області від 20.05.2020 №/09-19-04-01/22170659 вказує на те, що він є результатом опрацювання податкової інформації, яка зберігається в інформаційних базах контролюючих органів (ІС "Податковий блок", Архів електронної звітності (ЄРПН), підсистема 2.19. АС "Аудит" та ін.), про що міститься пряма вказівка у п.1.1 та у п.1.4 такого листа зроблено застереження, що викладена у ньому інформація є підставою для висновків під час перевірок.

Однак, податковим органом не було проведено ні зустрічних звірок, ні планових або позапланових перевірок ФГ "ОЛЬГА" за відповідні звітні періоди, а висновки перевірки позивача ґрунтуються лише на даних листа ГУДПС у Івано-Франківській області від 20.05.2020 №/09-19-04-01/22170659, які не були перевірені в ході проведених в установленому порядку перевірок або звірок його контрагента, під час яких було б реально досліджено первинну документацію контрагента та відповідність інформації, вказаної таким платником податків у його податковій звітності.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що наявна в податкового органу інформація щодо інших суб`єктів господарювання не створює будь-яких правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав чи обов`язків в даному випадку позивача, оскільки обставини зазначені у такій інформації про контрагента мають бути встановлені за результатами перевірки саме позивача, та в акті мають бути викладені всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності позивача, як платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Щодо покликань відповідача на те, що задекларована ФГ "ОЛЬГА" інформація щодо кількості земельних ділянок, які перебувають у користуванні фермерського господарства, спростовується протоколами допиту у кримінальному провадженні №0000058, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2020, суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутності на момент розгляду справи щодо офіційних осіб контрагентів доказів щодо постановлення вироків, доводи податкового органу про наявність кримінального провадження не можуть спростовувати достовірність укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

До винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права наведені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №816/809/17, від 20.03.2019 у справі № 813/1979/15, від 22.07.2020 у справі №620/3925/18, від 08.02.2022 у справі №808/4100/16, які в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Також суд вважає обгрунтованими доводи позивача, що свідчення старости села Мостище ОСОБА_8 , викладені у протоколі допиту свідка від 20.01.2021, не можуть бути визнані належними і допустимими доказами в тому числі і у зв`язку із тим, що вказана особа обіймає посаду старости з грудня 2020 року, а господарські відносини між ФГ "ОЛЬГА" та позивачем відбувалися у лютому 2020 року, тобто за десять місяців до того, як особа обійняла посаду у зв`язку із якою він і давав свідчення.

Оцінюючи покликання відповідача на те, що 01.02.2021 ФГ "ОЛЬГА" внесено до реєстру ризикових платників податків, як таке, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків, суд зазначає, що вказана подія відбулася після спливу одинадцяти місяців з дати завершення господарських операцій з позивачем. Оскільки податковим органом зазначені господарські операції не було визнано ризиковими, податкові накладні по ним зареєстровано, а позивач не віднесений до ризикових платників податків, суд приходить до висновку, що така обставина не спростовує можливості ведення реальної господарської діяльності ФГ "ОЛЬГА" у 2020 році та зокрема, реальності операцій з поставки товарів позивачу.

Досліджуючи реальність здійснення операцій при взаємовідносинах позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО КОНСОЛЬ" (), судом встановлено, що на підтвердження правомірності формування податкового кредиту та фактичного здійснення господарських операцій у позивача наявні оформлені первинні документи, які і є підставою для формування даних податкового та бухгалтерського обліку.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО КОНСОЛЬ" (далі ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ") зареєстроване як юридична особа з 01.06.2018 (номер запису: 0044529, дата запису: 01.06.2018), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області з 01.06.2018. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.12.2018, індивідуальний податковий номер 78. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

18.02.2020 між ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №20 (далі іменується - Договір №20 від 18.02.2020), предметом якого являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №20 від 18.02.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №20 від 18.02.2020 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №29 від 20.02.2020, №31 від 21.02.2020, №32 від 22.02.2020, №39 від 26.02.2020 на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №20 від 18.02.2020 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №36 від 20.02.2020, №34 від 21.02.2020, №33 від 22.02.2020, №32 від 26.02.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідний звітний період.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №20 від 18.02.2020 базис поставки склад покупця, при цьому поставка товару здійснюється згідно пункту 2.2. такого договору за рахунок постачальника. Суду надано ТТН №36 від 19.02.2020, №35 від 19.02.2020, №2 від 20.02.2020, №1 від 20.02.2020, №15 від 21.02.2020, №3 від 21.02.2020, №4 від 21.02.2020, №1 від 26.02.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника; замовник - ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ"; вантажовідправник ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ"; вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; пункт навантаження с.Жовнівка, Бережанський р-н, Тернопільська обл.; пункт розвантаження 35361, Рівненська обл., Рівненський р-н, с.Дядьковичі, вул.Грушевського, буд.26; здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор Кінах С.Б.; прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) ОСОБА_2 , директор.

Судом встановлено, що на весь отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №1902/1 від 19.02.2020, №1902/3 від 19.02.2020, №2002/2 від 20.02.2020, №2002/3 від 20.02.2020, №2102/1 від 21.02.2020, №2102/3 від 21.02.2020, №2602/3 від 26.02.2020, №2202/1 від 22.02.2020, №2202/3 від 22.02.2020, №2002/1 від 20.02.2020, №2002/3 від 20.02.2020, №2102/2 від 21.02.2020, №2102/3 від 21.02.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" ( ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 15 по 17 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку: 2011 за лютий 2020 р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "АГРО КОНСОЛЬ" на загальну суму з ПДВ 2 194 192,86грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.17 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

На 17 аркуші Акту перевірки відповідач констатував, що ТОВ "Агро Консоль" використовує у своїй господарській діяльності 126,13 га, водночас вказуючи про відсутність у цього товариства трудових ресурсів для здійснення операцій з виробництва сільськогосподарських культур, які були реалізовані у лютому 2020 року. Оцінюючі вказані висновки Акта перевірки суд зазначає, що відсутність у контрагента в достатній кількості трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником, при цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права наведені у постановах Верховного Суду у справах № 640/11220/20 від 03.02.2022, №826/7704/16 від 19.06.2018, №2а/1770/3360/12 від 30.01.2018.

Слід зазначити, що податковим органом не було проведено ні зустрічних звірок, ні планових або позапланових перевірок ТОВ "Агро Консоль" за відповідні звітні періоди, при цьому відповідач у Акті перевірки робить висновок про неможливість підтвердити реальність здійснення цим товариством господарських операцій ґрунтуючись лише на тому, що ТОВ "Агро Консоль" не надало на запит ГУ ДПС у Київській області запитувані документи і службовій записці №1696/10-36-21-15 від 27.05.2020 згідно з якою місцезнаходження платника не встановлено. Разом з тим, ненадання платником податків відповіді на оформлений у встановленому порядку запит податкового органу не свідчить про нереальність господарської діяльності такого платника податків і його операцій з позивачем, а є підставою для проведення податкової перевірки такого платника податків. Висновки перевірки позивача зроблені відповідачем на основі податкової інформації, викладеної у листі ГУ ДПС у Київській області №5399/7/10-36-04-19 від 31.12.2020, яка не була перевірена в ході проведених в установленому порядку перевірок або звірок його контрагента, під час яких було б реально досліджено первинну документацію контрагента та відповідність інформації, вказаної таким платником податків у його податковій звітності.

Суд наголошує, що співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться, а тому нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.

Інформація з баз даних та податкова інформація щодо ТОВ "Агро Консоль", на яку посилався відповідач, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів такого платника податків. При цьому, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента-постачальника за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція міститься у судових рішеннях Верховного Суду у справах № 640/11220/20 від 03.02.2022, № 816/166/15-а від 06.02.2018, № 816/809/17 від 27.03.2018.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи контролюючого органу про нереальність проведених позивачем господарських операцій з контрагентом ТОВ "Агро Консоль" судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги, оскільки такі висновки не підтверджені доказами, які б відповідали критеріям належності, допустимості та достовірності.

У спірних правовідносинах податковий орган висновками у акті перевірки поставив під сумнів факт реальності господарських операцій позивача з його контрагентом - Іноземним підприємством "Драйфхолм Фармінг" () та, як наслідок, правильність формування податкового кредиту з податку на додану вартість за результатами ведення господарської діяльності з таким контрагентом.

Так, Іноземне підприємство "Драйфхолм Фармінг" зареєстроване як юридична особа з 15.08.2007 (номер запису: 0000542, дата запису: 15.08.2007), що перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області з 17.08.2007. Зареєстроване як платник ПДВ з 30.08.1007, індивідуальний податковий номер 73. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

Господарські відносини поставки товару між ІП "Драйфхолм Фармінг" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) регулюються укладеними між цими підприємствами Договорами поставки №67 від 24.06.2020, №95 від 22.09.2020, №250920 від 25.09.2020, предметом яких являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00, ДСТУ 7011:2009).

Пунктом 1.5. Договорів поставки №67 від 24.06.2020, №95 від 22.09.2020, №250920 від 25.09.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. вказаних Договорів поставки переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №86 від 24.06.2020, №87 від 25.06.2020, №368 від 23.09.2020, №369 від 24.09.2020, №388 від 25.09.2020, №389 від 25.09.2020, №398 від 26.09.2020, №390 від 27.09.2020, №399 від 30.09.2020 на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін: від постачальника директор Пасічник О.В., від покупця - директор Хринюк Р.В. та скріплені відбитками печаток.

Договором убумовлено здійснення розрахунків між сторонами в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №21 від 24.06.2020, №22 від 25.06.2020, №84 від 23.09.2020, №72 від 24.09.2020, №99 від 25.09.2020, №100 від 25.09.2020, №105 від 26.09.2020, №101 від 27.09.2020, №106 від 30.09.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договорів поставки №67 від 24.06.2020, №95 від 22.09.2020, №250920 від 25.09.2020 базис поставки склад покупця, при цьому поставка товару здійснюється згідно пункту 2.2. такого договору за рахунок постачальника. Суду надано ТТН №723657 від 23.06.2020, №723653 від 25.06.2020, №2 від 21.09.2020, №1 від 22.09.2020, №9 від 23.09.2020, №888 від 23.09.2020, №171 від 23.09.2020, №170 від 23.09.2020, №159 від 23.09.2020, №3 від 24.09.2020, №4 від 24.09.2020, №1 від 24.09.2020, №7 від 25.09.2020, №173 від 26.09.2020, №17 від 26.09.2020, №108 від 26.09.2020, №3009/1 від 30.09.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника; замовник - ІП "Драйфхолм Фармінг"; вантажовідправник ІП "Драйфхолм Фармінг"; вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; пункт навантаження Рівненська обл., Сарненський р-н, с.Клесів; пункт розвантаження Рівненська обл., Рівненський р-н, с.Дядьковичі, вул.Грушевського, буд.26; здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_9 ; прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) ОСОБА_2 , директор.

Судом встановлено, що на весь отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №2406/3 від 24.06.2020, №2506/1 від 25.06.2020, №2309/2 від 23.09.2020, №2409/1 від 24.09.2020, №2409/2 від 24.09.2020, №2409/4 від 24.09.2020, №2409/5 від 24.09.2020, №2409/7 від 24.09.2020, №2509/2 від 25.09.2020, №2509/3 від 25.09.2020, №2509/4 від 25.09.2020, №2509/6 від 25.09.2020, №2509/7 від 25.09.2020, №2609/1 від 26.09.2020, №2709/1 від 27.09.2020, №2709/2 від 27.09.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ІП "Драйфхолм Фармінг"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" ( ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ).

Інформація про відображення операцій в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 37 по 41 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку: 2011 за червень та вересень 2020 р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ІП "Драйфхолм Фармінг" на загальну суму з ПДВ 5 664 565грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується здійснення грошових розрахунків позивачем за придбаний товар. Також на стор. 41 Акту перевірки податковим органом стверджується, що сальдо розрахунків між цими підприємствами по 631 рахунку станом на 01.09.2020 становить 0,00 грн, а сальдо (кредит) на 01.10.2020 2 911 599,71 грн.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Водночас суд вважає безпідставними покликання відповідача на віднесення ІП "Драйфхолм Фармінг" реєстру ризикових платників податків за п.8 Критеріїв ризиковості платника податків, оскільки така подія відбулася після спливу семи місяців з дати завершення господарських операцій з позивачем (11.05.2021) та така обставина не спростовує можливості ведення реальної господарської діяльності ІП "Драйфхолм Фармінг" у 2020 році та зокрема, реальності операцій з поставки товарів позивачу.

Стосовно покликання відповідача на те, що з Витягу з Державного реєстру речових прав не встановлено наявність у ІП "Драйфхолм Фармінг" приміщень у Рівненській області та відсутності за даними ЄРПН отримання у 2019 та 2020 роках послуг оренди приміщень/складів, то суд вважає за необхідне зазначити, що обставини та порядок здійснення господарської діяльності має перевірятися податковим органом через проведення податкової перевірки такого платника податків або зустрічної звірки, в ході яких суб`єкт владних повноважень має можливість ознайомитися як з первинними документами такого товариства, так і з договорами та іншими документами, що стосуються такого платника податку і його діяльності.

Суд зауважує, що оренда об`єктів нерухомості на строк менше трьох років не потребує укладення договору оренди, який би посвідчувався у нотаріальному порядку та відомості про що вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому без ознайомлення податковим органом в ході проведення перевірки ІП "Драйфхолм Фармінг" з його договорами передчасно стверджувати про те, що це підприємство не користується приміщеннями у Рівненській області. Крім того, суд зазначає, що відсутність інформації у ЄРПН також не є достатньою підставою для ствердження про те, що підприємство не користується об`єктами нерухомості, адже користування може здійснюватися на безоплатній основі або у особи, яка не є платником податку на додану вартість, що не враховано відповідачем у Акті перевірки позивача.

Щодо доводів відповідача відносно суб`єктів господарювання, залучених ІП "Драйфхолм Фармінг" для перевезення товарів позивачу, а зокрема, в частині дотримання такими перевізниками норм податкового законодавства, то суд зазначає, що позивач не має повноважень та можливості контролювати порядок нарахування і сплати податків як його контрагентом, так і залученими ним для надання послуг перевезення третіх осіб, а також відображення цього у відповідній звітності таких осіб. Крім того, навіть якщо ІП "Драйфхолм Фармінг" та залучені ним до надання послуг перевезення суб`єкти господарювання допустили окремі порушення податкового законодавства, то такі порушення за загальним правилом не впливають на права та обов`язки позивача як іншого платника податків (постанови Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №820/1379/16, від 17.09.2020 у справі №826/16705/17, від 20.10.2020 у справі №806/705/15).

По взаємовідносинах з ТОВ "Гросском" (, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань назва після перейменування - ТОВ "Конр-Ленд"), судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гросском" (далі ТОВ "Гросском") зареєстровано як юридична особа з 18.09.2018 (номер запису: 0011594, дата запису: 18.09.2018), що перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області з 18.09.2018. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.02.2019, індивідуальний податковий номер 89. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

Господарські відносини поставки товару між ТОВ "Гросском" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) регулюються укладеними між цими підприємствами Договорами поставки №31 від 30.03.2020р., №37 від 06.04.2020, №40 від 08.04.2020, №42 від 15.04.2020, №43 від 16.04.2020, №37/2 від 06.07.2020, предметом яких являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00, ДСТУ 7011:2009).

Згідно з пунктом 1.5. Договорів поставки №31 від 30.03.2020, №37 від 06.04.2020, №40 від 08.04.2020, №42 від 15.04.2020, №43 від 16.04.2020, №37/2 від 06.07.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. вказаних Договорів переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочинів оформлено видаткові накладні №1 від 30.03.2020, №2 від 31.03.2020, №3 від 01.04.2020, №4 від 02.04.2020, №5 від 03.04.2020, №7 від 07.04.2020, №6 від 07.04.2020, №8 від 08.04.2020, №9 від 09.04.2020, №10 від 10.04.2020, №12 від 11.04.2020, №11 від 11.04.2020, №13 від 14.04.2020, №14 від 16.04.2020, №16 від 17.04.2020, №15 від 17.04.2020, №17 від 23.04.2020, №19 від 24.04.2020, №18 від 24.04.2020 на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін: від постачальника директор Спеціальний Ю.В., від покупця - директор Хринюк Р.В. та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №1 від 30.03.2020, №2 від 31.03.2020, №1 від 01.04.2020, №2 від 02.04.2020, №3 від 03.04.2020, №4 від 07.04.2020, №5 від 07.04.2020, №6 від 08.04.2020, №7 від 09.04.2020, №8 від 10.04.2020, №9 від 11.04.2020, №10 від 11.04.2020, №11 від 14.04.2020, №12 від 16.04.2020, №13 від 17.04.2020, №14 від 17.04.2020, №15 від 23.04.2020, №16 від 24.04.2020, №17 від 24.04.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договорів поставки №31 від 30.03.2020, №37 від 06.04.2020, №40 від 08.04.2020, №42 від 15.04.2020, №43 від 16.04.2020, №37/2 від 06.07.2020 базис поставки склад покупця, при цьому поставка товару здійснюється згідно пункту 2.2. таких договорів за рахунок постачальника. Суду надано ТТН №3003/3 від 30.03.2020, №3003/1 від 30.03.2020, №3003/2 від 30.03.2020, №7133 від 31.03.2020, №7134 від 31.03.2020, №3103 від 31.03.2020, №2 від 01.04.2020, №5 від 01.04.2020, №01/04 від 01.04.2020, №0304 від 03.04.2020, №4 від 06.04.2020, №8 від 06.04.2020, №2 від 06.04.2020, №121080 від 07.04.2020, 368 від 07.04.2020, №70 від 07.04.2020 ,№67 від 07.04.2020, №2 від 07.04.2020, №69 від 07.04.2020, №1 від 08.04.2020, №2 від 08.04.2020, №3 від 08.04.2020, №1 від 08.04.2020, №2 від 08.04.2020, №3 від 08.04.2020, №63 від 09.04.2020, №64 від 09.04.2020, №53 від 10.04.2020, №51 від 10.04.2020, №24 від 10.04.2020, №52 від 12.04.2020, №26 від 12.04.2020, №53 від 15.04.2020, №27 від 15.04.2020, №5 від 16.04.2020, №8 від 16.04.2020, №7 від 16.04.2020, №28 від 17.04.2020, №54 від 17.04.2020, №1 від 22.04.2020, №2 від 23.04.2020, №1 від 23.04.2020, №3 від 24.04.2020, №4 від 24.04.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника; замовник - ТОВ "Гросском"; вантажовідправник ТОВ "Гросском"; вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; пункт навантаження Київська обл., Білоцерківський р-н, с.Красне, вул.Пролетарська, 47; пункт розвантаження 35361, Рівненська обл., Рівненський р-н, с.Дядьковичі, вул.Грушевського, буд.26; здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_11 ; прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) директор ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що на весь отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №3003/2 від 30.03.2020, №3003/3 від 30.03.2020, №3003/5 від 30.03.2020, №3103/1 від 31.03.2020, №0104/2 від 01.04.2020, №0104/3 від 01.04.2020, №0104/1 від 01.04.2020, №0204/4 від 02.04.2020, №0204/1 від 02.04.2020, №0304/2 від 03.04.2020, №0704/4 від 07.04.2020, №0704/2 від 07.04.2020, №0704/1 від 07.04.2020, №0804/11 від 08.04.2020, №0804/9 від 08.04.2020, №0804/8 від 08.04.2020, №0804/7 від 08.04.2020, №0804/6 від 08.04.2020, №0804/4 від 08.04.2020, №0804/5 від 08.04.2020, №№0804/3 від 08.04.2020, №0804/1 від 08.04.2020, №0904/3 від 09.04.2020, №0904/4 від 09.04.2020, №0904/1 від 09.04.2020, №1004/3 від 10.04.2020, №1004/2 від 10.04.2020, №1104/3 від 11.04.2020, №1104/2 від 11.04.2020, №1104/1 від 11.04.2020, №1404/3 від 14.04.2020, №1404/1 від 14.04.2020, №1604/5 від 16.04.2020, №1604/4 від 16.04.2020, №1604/2 від 16.04.2020, №1604/1 від 16.04.2020, №1704/4 від 17.04.2020, №1704/2 від 17.04.2020, №1704/1 від 17.04.2020, №2304/2 від 23.04.2020, №2404/5 від 24.04.2020, №2404/4 від 24.04.2020, №2404/2 від 24.04.2020, №2404/1 від 24.04.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ТОВ "Гросском"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" ( ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ).

Інформація про відображення операцій в оформлених на виконання відповідних договорів первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 25 по 29 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку: 2011 за березень та квітень 2020 р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ТОВ "Гросском" на загальну суму з ПДВ 12 732 743,76 грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено відповідачем у Акті перевірки на 29 аркуші (т. 1 а.с.59).

На підтвердження фактичного виконання умов вказаного договору згадані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує на встановлення ним таких ознак нереальності операцій ТОВ "Гросском" як те, що відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4), нарахування і виплата заробітної плати здійснювалася 1 особі у квітні 2020, а протягом 2019 такі звіти взагалі не подавалися, також вказує, що звіти за формою 1-ДФ за 4-й квартал 2019 року та 1-й квартал 2020 року не подано. На вказане суд зазначає, що відсутність у контрагента в достатній кількості трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки, адже залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Стосовно ж неподання вказаним суб`єктом господарювання звітності, то відповідно до пп.16.1.3. п.16.1 ст.16 ПК України обов`язок подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів належить конкретному платнику податків, при цьому відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, адже порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Аналогічну правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд (постанови від 13.08.2020 у справі №520/4829/19, від 27.08.2020 у справі №820/1379/16, від 17.09.2020 у справі №826/16705/17, від 20.10.2020 у справі №806/705/15).

Водночас суд вважає безпідставними покликання відповідача на віднесення ІП ТОВ "Гросском" до реєстру ризикових платників податків за п.8 Критеріїв ризиковості платника податків, оскільки така подія відбулася після спливу двох місяців з дати завершення господарських операцій з позивачем (15.07.2020) та така обставина не спростовує реальності операцій з поставки товарів ТОВ "Гросском" позивачу.

Оцінюючи посилання відповідача на те, що на його адресу надійшов Акт №19-00-54-03/775 від 27.07.2020 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Гросском" щодо підтвердження господарських відносин з позивачем, у зв`язку з відсутністю підприємства за адресою, суд наголошує, що дії контролюючого органу щодо оформлення акту про неможливість проведення зустрічної звірки, з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків, а акт про неможливість проведення зустрічної звірки не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності. Вказана позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду сформульованій у постанові від 19.06.2018 у справі №826/7180/14.

Як вбачається із акту перевірки та матеріалів справи, контролюючий орган не скористався своїм правом на проведення перевірки ТОВ "Гросском", та не представив суду будь-яких доказів, які б містили в собі результати такої перевірки, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про те, що Акт №19-00-54-03/775 від 27.07.2020 про неможливість проведення зустрічної звірки не свідчить про нереальність господарської операції з поставки товару вказаним товариством позивачу.

По взаємовідносинах з Фермерським господарством "Агро Саланг-Тетерів" (), судом встановлено наступне.

Фермерське господарство "Агро Саланг-Тетерів" зареєстроване як юридична особа з 09.03.2016 (номер запису: 0001113, дата запису: 09.03.2016), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області з 09.03.2016. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.09.2019, індивідуальний податковий номер 10. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

20.03.2020 між ФГ "Агро Саланг-Тетерів" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №20/03/20 (далі іменується - Договір №20/03/20 від 20.03.2020), предметом якого являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №20/03/20 від 20.03.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №20/03/20 від 20.03.2020 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної, бо іншого документу, що може підтвердити факт поставки товару за цим Договором.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №ФЄІ00000096 від 20.03.2020, №ФЄІ00000097 від 26.03.2020, №ФЄІ00000181 від 09.04.2020, №ФЄІ00000182 від 10.04.2020, №ФЄІ00000236 від 18.04.2020, №ФЄІ00000478 від 24.04.2020, №ФЄІ00000323 від 01.05.2020, №ФЄІ00000421 від 08.05.2020, на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №20/03/20 від 20.03.2020: від постачальника - голова Левченко С.О., від покупця директор ОСОБА_2 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №316 від 20.03.2020, №317 від 26.03.2020, №423 від 09.04.2020, №422 від 10.04.2020, №496 від 18.04.2020, №547 від 24.04.2020, №610 від 01.05.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №20/03/20 від 20.03.2020 базис поставки склад постачальника. Для здійснення перевезення товару за маршрутом Київська обл., Іванківський р-н, с.Коленці (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 та ФОП ОСОБА_15 . Суду надано ТТН №2603/2 від 26.03.2020, №2663/1 від 26.03.2020, №13/2 від 09.04.2020, №13 від 09.04.2020, №12 від 09.04.2020, №18/4590 від 18.04.2020, №18/9395 від 18.04.2020, №18/1167 від 18.04.2020, №18/1850 від 18.04.2020, №18/1690 від 18.04.2020, №23/9291 від 23.04.2020, №01/1167 від 01.05.2020, №01/1850 від 01.05.2020, №01/7661 від 01.05.2020, №12 від 01.05.2020, №08/4582 від 08.05.2020, №08/1990 від 08.05.2020, №98/3178 від 08.05.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника та замовника, вказано, що вантажовідправником є ФГ "Агро Саланг-Тетерів", а вантажоодержувачем ТОВ "Соя-Біотек"; здав (відповідальна особа вантажовідправника) голова ОСОБА_16 , прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) директор ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що на отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №2603/1 від 26.03.2020, №2603/2 від 26.03.2020, №0105/1 від 01.05.2020, №0105/2 від 01.05.2020, №0105/3 від 01.05.2020, №0105/4 від 01.05.2020, №0805/1 від 08.05.2020, №0805/2 від 08.05.2020, №0805/3 від 08.05.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ФГ "Агро Саланг-Тетерів"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" ( ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 18 по 22 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку: 2011 за березень, квітень та травень 2020 р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ФГ "Агро Саланг-Тетерів" на загальну суму з ПДВ 4 811 695,38 грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.22 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Як слідує з Акту перевірки, Відповідач обґрунтовує нереальність операцій ФГ "Агро Саланг-Тетерів" тим, що вказаним господарством було подано податкові декларації з плати за землю на 2019 рік, відповідно до яких встановлено, що платником взято в оренду земельні ділянки у кількості 1204га, при цьому при дослідженні таких декларацій встановлено ряд земельних ділянок відомості про які не знайдено у Відкритій кадастровій карті України.

Однак податковим органом ні в Акті перевірки позивача, ні в будь-яких інших наданих суду заявах не вказано щодо яких саме земельних ділянок та якою площею податковим органом було виявлено розбіжності. Крім того, розділом VII Закону України Про Державний земельний кадастр від 07.07.2011 №3613-VI було врегульовано порядок перенесення з Державного реєстру земель та внесення до Державного земельного кадастру інформації про земельні ділянки, які були сформовані до дати набрання чинності таким законом, з урахуванням того, що нездійснення такого перенесення не є свідченням припинення права власності або права користування особою відповідною земельною ділянкою.

Щодо інформації листа СУ ГУ НП в м.Києві від 29.04.20 до ЄРДР про наявність кримінального провадження, фігурантом якого є ФГ "Агро Саланг-Тетерів", суд першої інстанції обґрунтовано такі не взяв до уваги, оскільки, контролюючим органом не надано доказів наявності вироків в кримінальному провадженні щодо ФГ "Агро Саланг-Тетерів", його посадових осіб, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним тощо.

Щодо твердження відповідача про те, що відповідно до проведеного аналізу інформаційних баз даних, ЄРПН, з врахуванням середньої врожайності у 2019 р. по кукурудзі, соняшнику, сої встановлено, що для вирощування те подальшої реалізації с/г культур, які в подальшому були реалізовані у кількості 31547,86 тон у сільськогосподарського товаровиробника повинні бути земельні ділянки загальною площею не менше 5044,48 га, а згідно поданої податкової декларації вказане господарство використовувало 1204 га (рілля), що вказує на відсутність джерела походження зернових культур, то суд зауважує, що предметом поставки по договору з позивачем був лише соняшник в загальній кількості всього 430,12 тон, а тому для обрахунку середньої урожайності податковий орган мав враховувати лише цю сільськогосподарську культуру, адже середня урожайність не може бути однаковою для різних сільськогосподарських культур. Суд звертає увагу на те, що відповідач не спростував можливості використання у господарській діяльності ФГ "Агро Саланг-Тетерів" 1204 га (ріллі) та того, що такої кількості земельних ділянок не достатньо для вирощування соняшнику у кількості, яка була продана таким господарством позивачу.

Оцінюючи посилання відповідача на те, що відповідно до інформації оперативного управління ГУ ДФС у Київській області №1629/10-26-04-01-05 від 30.07.2020 у ході проведення заходів зі встановлення місцезнаходження підприємства за податковою адресою, встановлено відсутність підприємства, то суд зазначає, що така інформація стосується періоду, коли позивач вже не мав господарських відносин з ФГ "Агро Саланг-Тетерів", адже вони мали місце у період березень-травень 2020 року, а оперативна інформація стосується липня 2020 року. Контролюючим органом не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження відсутності ФГ "Агро Саланг-Тетерів" за його зареєстрованим місцезнаходженням на час здійснення господарських операцій з позивачем.

По взаємовідносинах з Фермерським господарством "Руслана Плюс" (), судом встановлено наступне.

Фермерське господарство "Руслана Плюс" зареєстровано як юридична особа з 25.08.2010 (номер запису: 0002738, дата запису: 25.08.2010), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Житомирській області з 26.08.2010. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.08.2019, індивідуальний податковий номер 86, дата анулювання реєстрації 17.09.2021. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

09.10.2019 між ФГ "Руслана Плюс" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №0910/1 (далі іменується - Договір №0910/1 від 09.10.2019), предметом якого являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №0910/1 від 09.10.2019 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №0910/1 від 09.10.2019 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №26 від 21.01.2020, №74 від 06.02.2020, №80 від 08.02.2020, №103 від 10.02.2020, №104 від 11.02.2020, №105 від 17.02.2020, на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №0910/1 від 09.10.2019: від постачальника ОСОБА_17 , від покупця директор ОСОБА_2 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №34 від 06.02.2020, №53 від 08.02.2020, №148 від 10.02.2020, №141 від 11.02.2020, №123 від 17.02.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №0910/1 від 09.10.2019 базис поставки склад постачальника. Для здійснення перевезення товару за маршрутом с.Левків, Житомирський р-н, Житомирська обл. (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_3 . Суду надано ТТН №СС-0602/2 від 06.02.2020, №СС-0602/1 від 06.02.2020, №СС-0802/1 від 08.02.2020, №СС-1002/1 від 10.02.2020, №СС-1002/2 від 10.02.2020, №СС-1002/3 від 10.02.2020, №СС-1102/2 від 11.02.2020, №СС-1102/3 від 11.02.2020, №СС-1102/4 від 11.02.2020, №СС-1702/1 від 17.02.2020, №СС-1702/2 від 17.02.2020, №СС-1702/3 від 17.02.2020, №СС-1702/4 від 17.02.2020, №СС-1702/5 від 17.02.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника: замовник - ТОВ "Соя-Біотек"; вантажовідправник - ФГ "Руслана Плюс", вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; здав (відповідальна особа вантажовідправника) голова ОСОБА_17 , прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) директор ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що на отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №0602/1 від 06.02.2020, №0602/9 від 06.02.2020, №0802/2 від 08.02.2020, №1002/1 від 10.02.2020, №1002/3 від 10.02.2020, №1002/4 від 10.02.2020, №1102/1 від 11.02.2020, №1102/2 від 11.02.2020, №1102/4 від 11.02.2020, №1102/6 від 11.02.2020, №1702/2 від 17.02.2020, №1702/3 від 17.02.2020, №1702/5 від 17.02.2020, №1702/6 від 17.02.2020р., №1702/7 від 17.02.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ФГ "Руслана Плюс"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" ( ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 12 по 14 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку:2011 за лютий 2020р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ФГ "Руслана Плюс" на загальну суму з ПДВ 3 660 946,50 грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.14 Акту перевірки (т.1 а.с. 44).

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Як слідує з акту перевірки, відповідач вказує про те, що на підставі узагальненої податкової інформації ГУ ДПС у Житомирській області №381/06-30-05-05/37220691 від 16.09.2020 щодо відпрацювання ФГ "Руслана Плюс" вбачають такі ознаки нереальності операцій як відсутність відповіді такого платника податків на письмові запити контролюючого органу та рішення від 12.03.2020 про відповідність платника податків пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків, а також те, що податкова декларація з ПДВ за липень 2020 не подана.

З цього приводу суд зазначає, що ненадання платником податків відповіді на оформлений у встановленому порядку запит податкового органу не свідчить про нереальність господарської діяльності такого платника податків і його операцій з позивачем, а є підставою для проведення податкової перевірки такого платника податків. З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом не було ні ініційовано, ні проведено податкової перевірки вказаного платника податків, а також не здійснювалося заходів зустрічної звірки, в ході яких суб`єкт владних повноважень мав би можливість ознайомитися з первинними документами такого господарства, договорами та іншими документами, що стосуються господарських операцій з позивачем та господарської діяльності ФГ "Руслана Плюс".

Оцінюючи покликання відповідача на те, що 12.03.2020 ФГ "Руслана Плюс" внесено до реєстру ризикових платників податків, як таке, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків, суд зазначає, що вказана подія відбулася після завершення у лютому 2020 року господарської операції з поставки соняшнику позивачу. Відповідач не надав суду доказів того, що ФГ "Руслана Плюс" було визнано ризиковим платником податків під час здійснення господарських операцій з позивачем, тому суд констатує, що вказана обставина не спростовує можливості ведення реальної господарської діяльності ФГ "Руслана Плюс" у лютому 2020 та реальності операцій з поставки товарів позивачу.

Суд зауважує, що обставини неподання ФГ "Руслана Плюс" податкової декларації з ПДВ за липень 2020 взагалі не стосується обставин, що є предметом розгляду у даній справі з огляду на те, що податковим органом оспорюється реальність господарських операцій вказаного суб`єкта господарювання з позивачем, які мали місце у лютому 2020 року, а не у липні 2020 року.

Стосовно інформації про те, що ФГ "Руслана Плюс" фігурує у кримінальному провадженні №0000018, то суд зазначає, що Акт перевірки не містить даних та доказів наявності вироку суду в кримінальному провадженні щодо вказаного господарства, його посадових осіб, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним тощо, а тому, відповідно до ст.78 КАС України сама лише наявність відомостей щодо кримінального провадження, не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Ні на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, ні станом на час розгляду даної справи в суді, інформація стосовно винесення вироку щодо посадових осіб ФГ "Руслана Плюс" відсутня. Сам факт порушення кримінальної справи у якій фігурантом є контрагент позивача не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків конкретної господарської операції проведеної між позивачем та ФГ "Руслана Плюс".

По взаємовідносинах з Селянське (фермерське) господарство "БАРА" (), судом встановлено наступне.

Селянське (фермерське) господарство "БАРА" зареєстровано як юридична особа з 25.06.2001 (номер запису: 0000237, дата запису: 22.10.2008), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області з 30.07.2001. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.04.2020, індивідуальний податковий номер 12. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

01.07.2020 між С(Ф)Г "БАРА" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №0107-20, предметом якого являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №0107-20 від 01.07.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №0107-20 від 01.07.2020 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №125 від 01.07.2020, №126 від 01.07.2020, №128 від 04.07.2020, на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №0107-20 від 01.07.2020: від постачальника ОСОБА_18 , від покупця директор ОСОБА_2 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №743 від 01.07.2020, №744 від 01.07.2020, №759 від 04.07.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №0107-20 від 01.07.2020 базис поставки склад постачальника. Для здійснення перевезення товару за маршрутом Харківська обл., Печенізький р-н, с.Печеніги (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_3 . Суду надано ТТН №01/1850 від 01.07.2020, №01/1690 від 01.07.2020, №01/5609 від 01.07.2020, №01/9395 від 01.07.2020, №04/7661 від 04.07.2020, №04/9395 від 04.07.2020, №04/1850 від 04.07.2020, №04/1167 від 04.07.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника: замовник - ТОВ "Соя-Біотек"; вантажовідправник - С(Ф)Г "БАРА", вантажоодержувач - ТОВ "Соя-Біотек"; здав (відповідальна особа вантажовідправника) голова ОСОБА_18 , прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) директор ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що на отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №0107/4 від 01.07.2020, №0107/3 від 01.07.2020, №0107/2 від 01.07.2020, №0107/1 від 01.07.2020, №0407/4 від 04.07.2020, №0407/5 від 04.07.2020, №0407/1 від 04.07.2020, №0407/3 від 04.07.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: С(Ф)Г "БАРА"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" ( ОСОБА_7 , ОСОБА_4 ).

Інформація про відображення операції в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 44 по 45 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку:2011 за липень 2020р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від С(Ф)Г "БАРА" на загальну суму з ПДВ 2 087 559 грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.45 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

З Акту перевірки, слідує, що відповідач наполягає на тому, що діяльність С(Ф)Г "БАРА" потребує значних трудозатрат, чого не простежується у звітності такого платника податків (форма 1-ДФ), а також на тому, що у такого господарства відсутня достатня площа земельних ділянок для отримання урожаю сільськогосподарських культур. Оцінюючи такі доводи відповідача суд зазначає, що матеріали справи не містять актів перевірки податковим органом такого суб`єкта господарювання або проведення з ним звірки. Відповідач зазначає, що за ІІ квартал 2020 С(Ф)Г "БАРА" не подало звітність з якої б вбачалася інформація про наявність трудових ресурсів, при цьому станом на червень 2020 року працювало 9 осіб. Cуд зазначає, що господарські операції з позивачем мали місце у липні 2020 року, тобто у вказаний період у контрагента позивача була достатня кількість трудового ресурсу для здійснення господарської діяльності, з приводу ж періодів, які передували липню 2020 року, то суд зауважує, що виконання сільськогосподарських робіт могло здійснюватися як із залучення працівників за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), так і шляхом залучення третіх осіб для надання відповідних послуг, виконання робіт. Стосовно ж недостатності площ земельних ділянок у С(Ф)Г "БАРА", то суд вказує, що відповідач у Акті перевірки визнав, що вказаним платником податків було подано контролюючому органу інформацію про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП про наявність у нього в користуванні 260,5299 га землі, при цьому недостатність земельних ділянок пояснюється обрахунком середньої урожайності сільськогосподарських культур у Харківській області станом на 01.10.2020, але поставка товарів С(Ф)Г "БАРА" позивачу здійснювалася у липні 2020 року, а тому обрахування урожайності за інший період, ніж той, про який іде мова, суперечить принципу розумності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень.

По взаємовідносинах позивача з Виробничий кооператив "Паросток" (), судом встановлено наступне.

Виробничий кооператив "Паросток" зареєстровано як юридична особа з 15.07.2009 (номер запису: 0024905, дата запису: 15.07.2009), що перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області з 16.07.2009. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.02.2019, індивідуальний податковий номер 32. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває.

04.05.2020 між ВК "Паросток" (Постачальник) та ТОВ "Соя-Біотек" (Покупець) укладено Договір поставки №04/05/20 (далі іменується - Договір №04/05/20 від 04.05.2020), предметом якого являлася поставка товару - соняшник (код УКТЗЕД 1206 00).

Згідно з пунктом 1.5. Договору №04/05/20 від 04.05.2020 постачальник гарантував покупцю, що він є добросовісним і єдиним власником товару. Право власності на товар згідно пункту 2.5. Договору №04/05/20 від 04.05.2020 переходить до покупця після підписання сторонами видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної, бо іншого документу, що може підтвердити факт поставки товару за цим Договором.

Між сторонами правочину оформлено видаткові накладні №235 від 06.05.2020, №220 від 19.05.2020, №221 від 19.05.2020, №222 від 19.05.2020, №223 від 20.05.2020, №224 від 20.05.2020, №225 від 20.05.2020, №242 від 22.05.2020, №243 від 23.05.2020, №262 від 25.05.2020, №261 від 27.05.2020, №269 від 29.05.2020, №270 від 30.05.2020, №279 від 31.05.2020, №278 від 31.05.2020, №285 від 06.06.2020, №287 від 09.06.2020, №288 від 10.06.2020, №297 від 11.06.2020, №299 від 12.06.2020, №298 від 12.06.2020, №309 від 13.06.2020, №761 від 20.06.2020, №514 від 23.06.2020, №597 від 24.06 2020, №612 від 26.06.2020, №613 від 27.06.2020, №614 від 29.06.2020, №615 від 30.06.2020, на поставку товару соняшника. Видаткові накладні підписані представниками сторін Договору №04/05/20 від 04.05.2020: від постачальника ОСОБА_19 , від покупця директор ОСОБА_2 та скріплені відбитками печаток.

Відповідно до умов договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Щодо поставки вказаного вище товару оформлено податкові накладні №375 від 06.05.2020, №322 від 19.05.2020, №323 від 19.05.2020, №324 від 19.05.2020, №325 від 20.05.2020, №326 від 20.05.2020, №327 від 20.05.2020, №347 від 23.05.2020, №348 від 22.05.2020, №376 від 25.05.2020, №373 від 27.05.2020, №383 від 29.05.2020, №385 від 30.05.2020, №391 від 31.05.2020, №392 від 31.05.2020, №395 від 06.06.2020, №396 від 09.06.2020, №406 від 10.06.2020, №414 від 11.06.2020, №415 від 12.06.2020, №418 від 12.06.2020, №429 від 13.06.2020, №564 від 20.06.2020, №689 від 23.06.2020, №735 від 24.06.2020, №736 від 26.06.2020, №760 від 27.06.2020, №765 від 29.06.2020, №769 від 30.06.2020, які зареєстровані у ЄРПН. Ці податкові накладні включені до декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №0107-20 від 01.07.2020 базис поставки склад постачальника. Для здійснення перевезення товару за маршрутом Житомирська обл., С.Івашківська (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_20 , ФОП ОСОБА_21 , ТОВ "Вікар-Транс", ФОП ОСОБА_22 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_23 , ФОП ОСОБА_24 , ТОВ "Захід-Руно", ФОП ОСОБА_25 , ФОП ОСОБА_26 , ФОП ОСОБА_27 , для перевезення товару за маршрутом с.Вертіївка Чернігівська обл. (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_28 , ФОП ОСОБА_29 , для перевезення товару за маршрутом с.Великі Лісовці, Житомирська обл. (пункт навантаження) с.Дядьковичі Рівненської області (пункт розвантаження) було залучено перевізників ФОП ОСОБА_29 , ФОП ОСОБА_30 . Суду надано ТТН №06/7661 від 06.05.2020, №06/9395 від 06.05.2020, №06/1850 від 06.05.2020, №06/4590 від 06.05.2020, №19/2022 від 19.05.2020, №19/5873 від 19.05.2020, №19/2526 від 19.05.2020, №19/5573 від 19.05.2020, №19/5609 від 19.05.2020, №20/5609 від 20.05.2020, №20/1850 від 20.05.2020, №20/7661 від 20.05.2020, №20/4590 від 20.05.2020, №23/9775 від 23.05.2020, №22/8325 від 22.05.2020, №25/8787 від 25.05.2020, №25/6104 від 25.05.2020, №27/5609 від 27.05.2020, №27/9395 від 27.05.2020, №27/1167 від 27.05.2020, №27/1850 від 27.05.2020, №29/9395 від 29.05.2020, №29/1850 від 29.05.2020, №30/5609 від 30.05.2020, №30/1167 від 30.05.2020, №31/5609 від 31.05.2020, №31/9395 від 31.05.2020, №31/7906 від 31.05.2020, №31/1013 від 31.05.2020, №ВС 06.06.2020, №ВС 06.06.2020, №09/5609 від 09.06.2020, №10/9395 від 10.06.2020, №10/7661 від 10.06.2020, №10/4590 від 10.06.2020, №12/1850 від 12.06.2020, №11/1850 від 11.06.2020, №11/9395 від 11.06.2020, №5994 від 11.06.2020, №5573 від 11.06.2020, №13/7906 від 13.06.2020, №20/5609 від 20.06.2020, №20/1167 від 20.06.2020, №20/9395 від 20.06.2020, №20/1850 від 20.06.2020, №23/1850 23.06.2020, №23/9395 від 23.06.2020, №23/1167 від 23.06.2020, №23/5609 від 23.06.2020, №24/5573 25.06.2020, №24/5873 від 24.06.2020, №26/0777 від 26.06.2020, №26/0307 від 26.06.2020, №26/2022 26.06.2020, №27/1850 від 27.06.2020, №27/1850 від 27.06.2020, №29/1850 від 29.06.2020, №29/4590 29.06.2020, №29/9395 від 29.06.2020, №29/1167 від 29.06.2020, №30/1167 від 30.06.2020, №30/1850 від 30.06.2020, №30/4590 від 30.06.2020. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника та замовника, вказано, що вантажовідправником є ВК "Паросток", вантажоодержувачем - ТОВ "Соя-Біотек"; здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_19 , прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) директор ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що на отриманий від постачальника товар було складено картки аналізу сировини лабораторією ТОВ "Соя-Біотек": №0605/1 від 06.05.2020, №0605/2 від 06.05.2020, №0605/3 від 06.05.2020, №0605/4 від 06.05.2020, №1905/1 від 19.05.2020, №1905/2 від 19.05.2020, №1905/3 від 19.05.2020, №1905/4 від 19.05.2020, №1905/5 від 19.05.2020, №2005/1 від 20.05.2020, №2005/2 від 20.05.2020, №2005/3 від 20.05.2020, №2005/4 від 20.05.2020, №2205/1 від 22.05.2020, №2305/1 від 23.05.2020, №2505/1 від 25.05.2020, №2505/2 від 25.05.2020, №2705/1 від 27.05.2020, №2705/2 від 27.05.2020, №2705/3 від 27.05.2020, №2705/4 від 27.05.2020, №2905/1 від 29.05.2020, №2905/2 від 29.05.2020, №3005/1 від 30.05.2020, №3005/2 від 30.05.2020, №3105/1 від 31.05.2020, №3105/2 ВІД 31.05.2020, №3105/3 від 31.05.2020, №3105/4 від 31.05.2020, №0606/1 від 06.06.2020, №0606/2 від 06.06.2020,№0906/1 від 09.06.2020, №1006/4 від 10.06.2020, №1006/1 від 10.06.2020, №1006/5 від 10.06.2020, №1106/2 від 11.06.2020, №1106/3 від 11.06.2020, №1206/4 від 10.06.2020, №1206/5 від 12.06.2020, №1206/2 від 12.06.2020, №1306/1 від 13.06.2020, №2006/2 від 20.06.2020, №2006/1 від 20.06.2020, №2006/4 від 20.06.2020, №2006/3 від 20.06.2020, №2306/7 від 23.06.2020, №2306/5 від 23.06.2020, №2306/2 від 23.06.2020, №2306/4 від 23.06.2020, №2406/1 від 24.06.2020, №2406/2 від 24.06.2020, №2606/3 від 26.06.2020, №2606/4 від 26.06.2020, №2606/1 від 26.06.2020, №2706/1 від 27.06.2020, №2706/2 від 27.06.2020, №2906/4 від 29.06.2020, №2906/2 від 29.06.2020, №2906/3 від 29.06.2020, №2906/1 від 29.06.2020, №3006/5 від 30.06.2020, №3006/2 від 30.06.2020, №3006/3 від 30.06.2020. Картки аналізу сировини містять відомості про постачальника: ВК "Паросток"; автомобіль, яким доставлено партію товару, масу партії, нормативний документ: ДСТУ 7011:2009 і показники сировини (соняшник) по позиціям вологість %, засміченість %, масова частка олії в перерахунку на суху речовину %. Вказані документи підписані лаборантами ТОВ "Соя-Біотек" ( ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ).

Інформація про відображення операцій в оформлених на виконання відповідного договору первинних документах, а саме видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які представлені до перевірки ТОВ "Соя-Біотек" детально описано в Акті перевірки (з 31 по 35 сторінки Акту перевірки).

Карткою рахунку:2011 за травень та червень 2020р. підтверджено відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження протягом вказаного періоду товарів від ВК "Паросток" на загальну суму з ПДВ 17 210 098,19грн. З вказаного документу та з наявних в матеріалах справи платіжних доручень прослідковується проведена позивачем оплата грошовими коштами за придбаний товар. Відсутність кредиторської заборгованості по цьому контрагенту підтверджено Відповідачем на стор.35 Акту перевірки.

Вищевказані документи були пред`явлені позивачем під час документальної позапланової перевірки та описані в Акті перевірки.

Як слідує з Акта перевірки, Відповідач обґрунтовує нереальність операцій ВК "Паросток" тим, що вказаним господарством було подано звіт по сплаті за землю поданих платником за 2019 рік, відповідно до якого вказаному кооперативу на праві власності належать земельні ділянки у кількості 2425,978 га, при цьому при дослідженні такого звіту встановлено, що деякі з записів не відповідають дійсності, оскільки частково відсутні відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами. Щодо вказаного суд зауважує, що податковий органом ні в Акті перевірки позивача, ні в будь-яких інших наданих суду заявах не вказано щодо яких саме земельних ділянок та якою площею податковим органом було виявлено невідповідності. Крім того, розділом VII Закону України Про Державний земельний кадастр від 07.07.2011 №3613-VI було врегульовано порядок перенесення з Державного реєстру земель та внесення до Державного земельного кадастру інформації про земельні ділянки, які були сформовані до дати набрання чинності таким законом, з урахуванням того, що нездійснення такого перенесення не є свідченням припинення права власності або права користування особою відповідною земельною ділянкою, а відповідно відсутність інформації у публічній кадастровій карті про певні кадастрові номери не є свідченням нереальності господарської операції, а є лише інформацією, яка може бути перевірена податковим органом під час відповідного контрольного заходу щодо контрагента позивача, але в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про здійснення відповідачем заходів спрямованих на проведення звірки з ВК "Паросток".

Стосовно висновків Акта перевірки в частині відсутності у контрагента позивача необхідних трудових ресурсів, то суд зазначає, що це не виключає можливості реального виконання ВК "Паросток" господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником, при цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), або залучення до виконання певних робіт третіх осіб на умовах господарських або цивільних договорів про надання послуг, виконання робіт.

Оцінюючи покликання відповідача на те, що 28.07.2020 ГУ ДПС у Харківській області включило ВК "Паросток" до реєстру ризикових платників податків, то суд зазначає, що вказана подія відбулася після завершення у травні та червні 2020 року господарської операції з поставки соняшнику позивачу. Відповідач не надав суду доказів того, що ВК "Паросток" було визнано ризиковим платником податків під час здійснення господарських операцій з позивачем, тому суд констатує, що вказана обставина не спростовує можливості ведення реальної господарської діяльності ВК "Паросток" у травні та червні 2020 та реальності операцій з поставки товарів позивачу.

Наявність у позивача обумовлених товарно-матеріальних цінностей та їх подальше використання в господарській діяльності контролюючим органом в Акті перевірки не заперечувалося. Так, в матеріалах справи наявні акти внутрішнього пересування олійного насіння, відомості руху готової продукції за відповідні періоди 2020 року, виробничі звіти по переробці сировини, а також контракти та договори з покупцями позивача, митні декларації, видаткові накладні, ТТН, податкові накладні та виписки по рахунку позивача, які підтверджують використання у господарській діяльності позивача придбаного соняшнику (як сировини), виготовлення з нього відповідної продукції, її реалізацію та отримання за результатами таких операцій розрахунків у безготівковому порядку.

Щодо покликань скаржника на те, що платник податків повинен довести обставини обрання саме контретного контрагента та проявляти належну обачність при виборі контрагента, зважуючи не лише на коменційну привабливість умов договору, а й надавати оцінку йомовірним ризикам контрагента, таких як платоспроможність, ризики невиконання зобов`язань, надання гарантій їх виконання, наявність необхідних ресурсів (наявність виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу), суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

З акту перевірки вбачається, що господарські операції між позивачем та зазначеними контрагентами, за наслідками яких позивачем віднесено формувався податковий кредит взагалі не досліджувались контролюючим органом. Висновки про завищення позивачем податкового кредиту зроблені не з огляду на вищенаведені норми матеріального права, а з огляду на фінансово-господарську діяльність контрагентів позивача, яка, на думку податкової служби, свідчить про відсутність реального характеру здійснення господарської діяльності.

Верховний Суд в постановах від 11.11.2020 №320/1147/19, від 24.11.2020 №813/3034/15 виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товару) по ланцюгу від постачальника до покупця, встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.

Крім того, згідно з практикою Верховного Суду зі спорів щодо оскарження рішень податкових органів з оцінки питань щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, наявності або відсутності окремих документів, а також недоліки в їх оформленні, відсутності ТТН, порушення податкової дисципліни по ланцюгу постачання, які не можуть бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій та для позбавлення суб`єкта господарювання податкового кредиту.

Так, висновком Верховного Суду, викладеному у постановах по справам №826/7704/16 від 19.06.2018, №2а/1770/3360/12 від 30.01.2018, критична оцінка надана посиланню контролюючих органів на відсутність у контрагентів позивача власних чи орендованих основних фондів, кваліфікованих фахівців для здійснення діяльності, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів основних фондів, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено податковий обов`язок платника податку, який полягає в обчисленні, декларуванні та/або сплаті суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Згідно з пунктом 36.5 цієї статті відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Таким чином, позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентами були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, зокрема і щодо подання звітності та декларування податкових зобов`язань, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Також неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

З метою підтвердження чи спростування права платника на податковий кредит, слід дослідити чи відбувались господарські операції в дійсності, чи лише їх сутність була відображена платником у податковій звітності з метою отримання права на податковий кредит (на податкову вигоду).

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (ч.2 ст. 77 КАС України). У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 ст. 77 КАС України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Всі згадані документи були пред`явлені позивачем під час документальної перевірки та описані в Акті перевірки, а належним чином засвідчені копії таких документів позивачем долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою, при цьому в ході судового розгляду такі документи були досліджені судом, жодних зауважень з приводу невідповідності обумовлених документів вимогам закону від сторін у справі не надходило і судом не було здобуто.

Вказані документи мають достатній інформативний характер, підтверджують реальність здійснення операцій з отримання товарів та їх використання в господарській діяльності позивача, містять повну інформацію стосовно змісту та обсягу господарських операцій, та крім того мають всі необхідні реквізити первинного документа, що передбачені п. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Натомість відповідачем не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться у первинних документах, наданих позивачем до перевірки, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Таким чином, у разі якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема податкових накладних.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки представлені позивачем докази в повній мірі підтверджують факт реальності здійснення господарських операцій із контрагентами, а отримані товари використані позивачем у власній господарській діяльності, зазначені в актах перевірки висновки про порушення позивачем податкового законодавства є безпідставними.

Наведені обставини в своїй сукупності були враховані при ухваленні рішення судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції щодо наявності в даному випадку підстав для задоволення заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЯ-БІОТЕК" до Головного управління ДПС у Рівненській області позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №03, №03, №03 від 24.09.2021.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 195, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного суду України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року у справі №460/13582/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Постанова складена в повному обсязі 17.10.2022.