Справа № 560/4301/22
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4301/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

17 жовтня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 13.01.2022 №199/0901.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.05.2022 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.05.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з аналізу пп. 80.2.5. п.80.2 ст.80 ПК України слідує, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Контролюючим органом під час моніторингу інформації наявної в базах даних Державної податкової служби України стало відомо про можливі порушення позивачем вимог законодавства, в частині зберігання пального, зокрема, відповідно до акцизних накладних від 17.03.2021 №840, від 11.05.2021 №1603, від 27.05.2021 №1903, від 22.06.2021 №2239, від 16.07.2021 №2582, від 05.08.2021 №2922, від 17.08.2021 №3105, від 30.08.2021 №3315 (копії додаються) зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних було встановлено факти придбання пального ФОП ОСОБА_1 у ТОВ "Нафтагруп" в значних обсягах. Згідно даних Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним на час отримання пального згідно вказаних акцизних накладних у ФОП ОСОБА_1 була відсутня ліцензія на зберігання пального виключно для потреб власного споживання.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що зроблені відповідачем висновки в акті фактичної перевірки №8244/22-01-09-01/ НОМЕР_1 від 18.11.2021 безпідставні і необґрунтовані а податкове повідомлення-рішення від 13.01.2022 №199/0901 ГУ ДПС у Хмельницькій області прийняте з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2022, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області 09.11.2021 на виконання наказу від 08.11.2021 за №3196-П на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог, встановлених законодавством України.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області складено акт фактичної перевірки від 18.11.2021 №8244/22-01-09-01/ НОМЕР_1 , яким зафіксоване порушення позивачем статті 15 Закону України від 19.12.95 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодовою, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального", у зв`язку із зберігання пального в обсязі 16953,41 літрів, придбаного відповідно до товарно-транспортних накладних №Т00002255 від 22.06.2021, №Т0000865 від 17.03.2021, №Т00003132 від 17.08.2021, №Т00001916 від 27.05.2021, №Т00001638 від 11.05.2021, №Т00003348 від 30.08.2021, №Т00002602 від 16.07.2021, №Т00002947 від 05.08.2021 без ліцензії на право зберігання.

23.12.2021, не погоджуючись із висновками акту фактичної перевірки, позивач надіслав до ГУ ДПС у Хмельницькій області заперечення до акту фактичної перевірки від 18.11.2021 №8-01/.

За результатами розгляду заперечення та надісланих одночасно з ним документів, ГУ ДПС у Хмельницькій області листом від 12.01.2022 повідомило позивача, що викладені висновки в акті фактичної перевірки є правомірними та відповідають нормам чинного законодавства.

13.01.2022 на підставі акту фактичної перевірки 18.11.2021 №8-01/ відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення №199/0901 від 13.01.2022, яким застосував до позивача штрафну санкцію у сумі 500 000 грн за зберігання пального без наявності ліцензії, яке позивач оскаржив в адміністративному порядку.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, а тому звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що перед проведенням перевірки відповідачем не виконано вимог про вручення копії наказу та направлення на проведення перевірки, а отже порушено порядок проведення фактичної перевірки позивача.

До того ж, під час фактичної перевірки не було встановлено факту фізичного зберігання пального у резервуарах та інших стаціонарних ємностях платника податку, а акт перевірки ґрунтується на одних лише даних про придбання пального факт зберігання пального без наявності ліцензії, а отже такий факт не може вважатися доведеним.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Встановлено, що перед початком фактичної перевірки ОСОБА_2 повідомив, що він працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта (надав повідомлення про прийняття працівника на роботу від 01.09.2020) та уповноважений на надання інформації щодо діяльності ФОП ОСОБА_1 . Відповідач ознайомив ОСОБА_2 з направленнями на перевірку та вручив копію наказу на проведення фактичної перевірки, а також ОСОБА_2 після ознайомлення із актом фактичної перевірки та його висновками відмовився від його підписання, про що складено акт відмови від підпису акта фактичної перевірки від 18.11.2021 №63/22-01-09-01/ НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про проведення перевірки у присутності повноважного представника позивача, а саме юрисконсульта Якубця Костянтина Володимировича, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів, на підтвердження повноважень щодо здійснення представництва позивача - платника податків, під час перевірок органами державної податкової служби. На підтвердження повноважень представника позивача, відповідачем надано лише повідомлення про прийняття такої особи на роботу, однак, дане повідомлення не містить відомостей про обсяг повноважень юрисконсульта та наявність у нього прав на здійснення представництва інтересів позивача під час проведення фактичних перевірок.

Так, повноваження представника позивача можуть підтверджуватись належним чином оформленою довіреністю відповідно до ст. 244 ЦК України, трудовим договором (контрактом) або посадовою інструкцією працівника з визначеним обсягом повноважень. Однак, в матеріалах перевірки відсутні докази вручення наказу, направлення та проведення перевірки за участі уповноваженого представника позивача.

Таким чином, відповідачем порушено порядок проведення фактичної перевірки позивача, адже перед її проведенням перевірки відповідачем не вручено копії наказу та направлення на проведення перевірки уповноваженій особі позивача.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР (Закон №481/955-ВР) оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Відповідно до ст. 1 Закону №481/95-ВР місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування. Зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Встановлено, що у ході перевірки встановлено придбання позивачем пального в обсязі 16953,41 літрів згідно акцизних накладних №1603 від 11.05.2021, №1903 від 27.05.2021, №2239 від 22.06.2021, №2582 від 16.07.2021, №2922 від 05.08.2021, №3105 від 17.08.2021, №3315 від 30.08.2021, №840 від 17.03.2021 без отримання позивачем відповідної ліцензії на зберігання пального, у зв`язку із чим відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог ст.15 Закону №481/95-ВР.

Так, згідно договору №191217ХМ, укладеного 19.12.2017 з ТОВ "Нафтагруп", позивач придбав 17000,00 літрів дизельного палива, яке поставлено позивачу та розвантажено за адресою: Хмельницька обл., м. Ізяслав, вул. Острозька, 42. Вказане також підтверджується згідно видаткової накладної №Т00000865 від 17.03.2021, товарно-транспортної накладної 3000,00 літрів, видаткової накладної №100001638 від 11.05.2021 та товарно-транспортної накладної 2000,00 літрів, видаткової накладної №100001916 від 27.05.2021 та товарно-транспортної накладної 2000,00 літрів, згідно видаткової накладної №100002255 від 22.06.2021 та товарно-транспортної накладної 2000,00 літрів, згідно видаткової накладної №100002602 від 16.07.2021 та товарно-транспортної накладної 2000,00 літрів, згідно видаткової накладної №100002947 від 05.08.2021 та товарно-транспортної накладної 2000,00 літрів, згідно видаткової накладної №100003132 від 17.08.2021 та товарно-транспортної накладної 2000,00 літрів, згідно видаткової накладної №100003348 від 30.08.2021 та товарно-транспортної накладної 2000,00 літрів.

На момент придбання пального, для здійснення господарської діяльності позивач використовував техніку, яка перебуває у його власності, а саме: вантажний автомобіль DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_3 , об`єм баку 850 літрів; - два вантажні автомобіля DAF ТE95XF, реєстраційні номери НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , що підтверджується свідоцтвами НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , об`єм баків 1000 літрів; - два вантажні автомобіля КРАЗ 6510, реєстраційні номери НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , що підтверджується свідоцтвами НОМЕР_10 та НОМЕР_11 , об`єм баків 330 літрів; - вантажний автомобіль CITROEN JUMPER, реєстраційний номер НОМЕР_12 , що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_13 , об`єм баку 90 літрів; - автогрейдер ДЗ-99, реєстраційний номер НОМЕР_14 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_15 , об`єм баку 190 літрів; - автогрейдер ДЗ-122-А2, реєстраційний номер НОМЕР_16 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_15 , об`єм баку 230 літрів; - коток дорожний AMMANN DTV-653D0331, реєстраційний номер НОМЕР_17 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_18 , об`єм баку 250 літрів; - трактор колісний ЮМЗ-6КЛ, реєстраційний номер НОМЕР_19 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_20 , об`єм баку 90 літрів; - два навантажувача телескопічних MERLO, реєстраційні номери 28844ВХ та 23878ВХ, що підтверджується свідоцтвами ІС №052285 та ОМ №326839, об`єм баків 155 літрів; - екскаватор ATLAS AB1302D, реєстраційний номер НОМЕР_21 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_22 , об`єм баку 200 літрів; - вантажний автомобіль ЗИЛ 133ГЯ, реєстраційний номер НОМЕР_23 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_24 , об`єм баку 170 літрів.

Загальний об`єм паливних баків вказаної техніки та обладнання становить 5040 літрів. При цьому, до отримання ліцензії позивачем, тобто до 21.09.2021, останнім було здійснено придбання пального вісім разів, з яких один раз в кількості 3000 літрів та сім разів по 2000 літрів, тому одноразові поставки пального не були достатніми для заправки всієї власної техніки позивача.

Позивач, для забезпечення роботи вищевказаної техніки здійснював придбання дизельного палива.

Використання дизельного пального позивачем в господарській діяльності підтверджується наданими суду актами виконаних робіт (послуг), товарно-транспортними накладними.

Також, позивачем надані суду письмові докази перебування з ним в трудових відносинах працівників, які працюють на вказаній вище техніці, зокрема: трудові договори, накази на прийняття на роботу, повідомлення про прийняття на роботу.

У розділі "адреса місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання, чи промислової переробки" акцизних накладних №1603 від 11.05.2021, №1903 від 27.05.2021, №2239 від 22.06.2021, №2582 від 16.07.2021, №2922 від 05.08.2021, №3105 від 17.08.2021, №3315 від 30.08.2021, №840 від 17.03.2021 зазначено Хмельницька обл., м.Ізяслав, вул.Острозька, 42.

Згідно з пп. "г" абз.2 п.14.1.6 ПК України, не є акцизним складом паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої.

Варто зауважити, що зберігання пального в паливних баках транспортних засобів, технічному обладнанні, пристроях не потребує отримання ліцензії на право зберігання пального, оскільки дані резервуари не являються нерухомим майном та не мають чіткої прив`язки до місця (території) згідно з вищевказаним Законом.

Отже, паливні баки у вищезгаданих транспортних засобах позивача, не є акцизними складами пересувними, а тому позивач не зобов`язаний мати ліцензію на таке зберігання пального.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №540/3512/20, від 06.04.2021 у справі № 460/337/21 та від 02.02.2021 у справі №620/3236/20.

До того ж, відповідачем не надано доказів, які могли бути підставою для відображеного в акті фактичної перевірки висновку про зберігання позивачем придбаного пального у резервуарі за вказаною адресою.

Під час фактичної перевірки не було встановлено факту фізичного зберігання пального у резервуарах та інших стаціонарних ємностях платника податку.

При цьому, встановлено, що 13 вересня 2021 року, на підставі договору купівлі-продажу №09/09- 2021/Ц укладеного 09 вересня 2021 року з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , позивач придбав у власність дві ємності - цистерни об`ємом 9 тисяч літрів та 3 тисячі літрів, які розміщені за адресою: АДРЕСА_2 , в пункті технічного контролю і технічного обслуговування автомобілів, що належить па праві власності позивачу згідно витягу про державну реєстрацію прав №32578160 від 20.12.2011, та на земельній ділянці, яка також належить на праві приватної власності позивачу.

Позивач 13.09.2021 подав Повідомлення форми №20ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадишся діяльність, зокрема про введення в експлуатації зазначених вище цистерн.

Також, позивачем отримано ліцензію про право зберігання пального (виключного для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2100172 від 21.09.2021.

Таким чином, у позивача виникла можливість зберігати пальне лише після придбання вищезгаданих цистерн та отримання ліцензії, а відповідачем не встановлено під час перевірки наявність інших резервуарів та ємностей, в яких позивач міг зберігати пальне до 21.09.2021.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.