Справа № 160/9000/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2022 року Справа № 160/9000/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо відмови змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 шляхом внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №693 о/с від 15.11.2021 року в частині звільнення за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) та вважати звільненою з 15.11.2021 року зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції);
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 шляхом внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №693 о/с від 15.11.2021 року в частині звільнення за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) та вважати звільненою з 15.11.2021 року ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції);
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області провести перерахунок виплаченої ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та здійснити виплату, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням встановлення її розміру 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з вересня 2005 року по листопад 2021 року перебувала на керівних посадах інформаційного підрозділу УМВС, ГУМВС, ГУНП в Дніпропетровській області та на час звільнення позивач мала спеціальне звання підполковник поліції, перебувала на посаді начальника відділу статистичної роботи та звітності Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Дніпропетровській області.
Позивач зазначає, що в період проходження нею служби стан її здоров`я значно погіршувався, у зв`язку з чим позивачу довилось систематично звертатися за допомогою до лікарів ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області», лікарні за місцем мешкання та інших медичних закладів м. Дніпра.
Протягом 2021 року, у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я за основним та супутніми захворюваннями, після перенесених стресів позивач сім разів перебувала на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах.
Позивач зазначає, що 14.09.2021 року нею було подано рапорт на звільнення зі служби в Національній поліції через хворобу та у зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсії.
14.09.2021 року позивачу було видано направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, яка проводилася до 28.10.2021 року включно.
За результатами проведених обстежень був складений відповідній акт дослідження стану здоров`я із зазначенням діагнозу.
Таким чином, станом на 28.10.2021 року медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» ОСОБА_1 встановлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІ стадії та видано довідку від 28.10.2021 року №500, якою позивача визначено придатною до служби в поліції. Захворювання, які виявлені - так, пов`язані з проходженням служби в поліції.
Позивач зазначає, що після проходження ВЛК стан її здоров`я значно погіршився у зв`язку з чим, вона була вимушена звернутися до лікаря-кардіолога за місцем проживання, який 01.11.2021 року зробив відповідній запис в медичній амбулаторній картці позивача за діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, гіпертензивне серце, ГЛШ з частими гіпертензивними кризами. Кризовий перебіг ступенів 3 СН І, стан після ТІА 01.09.2021 року.
Як пояснює позивач, оформити лікарняний остання не мала можливості, оскільки загальна кількість лікарняних з вересня 2020 року по вересень 2021 року складали 161 день, з них 44 дня з діагнозом: варикозна хвороба правої нижньої кінцівки; висхідний тромбофлебіт великої підшкірної вени правої гомілки; 70 днів за основним захворюванням: дисциркуляторна гіпертонічна енцефалопатія ІІ ст. та гіпертонічна хвороба ІІ ст. та ІІІ ст.; 47 днів з іншими захворюваннями.
Оскільки кількість днів її непрацездатності за останній рік служби перевищила максимальну кількість днів непрацездатності, які передбачені наказом МВС України №285 від 03.04.2017 року «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МСВ», і при цьому позивач вже пройшла ВЛК, яка визнала її придатною до служби в поліції, на підставі цього позивач була вимушена написати рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, так як згідно законодавства не передбачено інших підстав для її звільнення.
15.11.2021 року наказом №693 о/с ГУНП в Дніпропетровській області позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
За поясненнями позивача, після звільнення з Національної поліції вона повторно звернулась до лікаря-кардіолога за місцем проживання, про що 18.11.2021 року лікарем зроблено запис в медичній амбулаторній картці. Діагноз: гіпертонічна хвороба ІІІ ст., гіпертензівне серце, ГЛШ, 3 стадія гіпертонічний неускладнений криз, СН І, ТІА 01.09.2021 року.
24.11.2021 року позивач звернулась зі скаргою до голови Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС Державної установи «Головний медичний центр МВС України» з проханням переглянути постанову ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» від 28.10.2021 року №500 і прийняти законне рішення відповідно до норм чинного законодавства України.
За результатами розгляду скарги, ЦМВЛК МВС Державної установи «Головний медичний центр МВС України» з`ясовані підстави, що мають бути враховані для перегляду постанови ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» по суті придатності. Також позивачу було запропоновано звернутись з відповідною заявою до голови ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області».
Медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» було переглянуто матеріали ВЛК та постановою №1 від 11.01.2022 року позивача визнано непридатною до служби в поліції.
У зв`язку з цим, 20.01.2022 року позивач звернулась з письмовою заявою до Начальника ГУНП в Дніпропетровській області з проханням: внести зміни до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 15.11.2021 року №693 о/с у частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), а саме визнати позивача звільненою за пунктом 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції); провести перерахунок виплаченої ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та здійснити виплату, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням встановлення її розміру 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; провести перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсійного забезпечення, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме встановити його у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 року 3 проценти відповідних норм грошового забезпечення.
Однак, 16.02.2022 року ГУНП в Дніпропетровській області надало письмову відповідь про те, що позивача було звільнено на законних підставах відповідно до рапорту про звільнення зі служби за власним бажанням та вислугою років. Враховуючи, що на момент звільнення позивач була визнана ВЛК придатною до служби в поліції, правових підстав для внесення змін до наказу ГУНП від 15.11.2021 року №693 о/с немає.
Позивач пояснює, що 10.03.2022 року через відділення Укрпошти м. Дніпро позивач направила скаргу з додатками до Голови Національної поліції України.
Однак, в становлений законом строк відповіді позивачем не було отримано, у зв`язку із чим, 03.06.2022 року позивач повторно через відділення Укрпошти звернулась зі скаргою з додатками до голови Національної поліції України.
Крім того, 07.06.2022 року з описом вкладення через відділення Укрпошти позивач направила до Національної поліції України скаргу з додатками від 10.03.2022 року.
Таким чином, для поновлення порушеного права, під час звільнення зі служби в поліції, позивач була вимушена звернутись з даною позовною заявою до суду.
Ухвалою суду від 13.07.2022 року, після усунення недоліків позовної заяви, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідачем надано до суду письмові відзиви на позовну заяву, які долучено до матеріалів справи.
В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що у листопаді 2021 року позивачем було подано рапорт до керівництва ГУНП, в якому просила не розглядати попередній рапорт про звільнення від 14.09.2021 року, звільнити її зі служби в Національній поліції України за власним бажанням, у зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсії, з 15.11.2021 року, при цьому відмовившись від проходження військово-лікарської комісії, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 28.10.2021 року №500, зокрема, погодившись з вказаною довідкою.
В подальшому, керівництвом ГУНП було уважно розглянуто рапорт ОСОБА_1 , та видано наказ ГУНП від 15.11.2021 року №693 о/с, начальника відділу статистичної роботи та звітності управління інформаційно-аналітичної підтримки підполковника поліції ОСОБА_1 було звільнено за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», за власним бажанням, з 15.11.2021 року.
Відповідач зазначає, що вказані обставини безсумнівно свідчить про обізнаність позивача, стосовно підстав звільнення та дати звільнення зі служби в поліції.
Таким чином, на думку відповідача, позивача звільнено зі служби в поліції, на підставі поданого ним особисто рапорту, із зазначенням підстави звільнення відповідно до рапорту.
Крім того, відповідач зазначає, що з 11.01.2022 року по теперішний час примірник постанови №1 від 11.01.2022 року медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» до управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області не надходив.
Відповідач також зазначає, що з 15.11.2021 року ОСОБА_1 не має правового статусу поліцейського у відповідності до приписів ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію».
Окрім цього, відповідач звертає увагу, що постанова №1 від 11.01.2022 року медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» містить лише дату її винесення 11.01.2022 року, однак у зазначеній постанові відсутнє рішення, що на час звільнення з поліції ОСОБА_1 визнана непридатною до служби в поліції.
Таким чином, на думку відповідача, постанова №1 від 11.01.2022 року медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» не створює правових наслідків щодо зміни підстав звільнення з поліції ОСОБА_1 .
На підставі викладеного відповідач просить у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 23.08.2022 року клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Заперечуючи проти відзиву на позовну заяву позивачем було надано до суду відповідь на відзив, яку було долучено до матеріалів справи.
Позивач пояснює, що на час складання рапорту про звільнення зі служби в поліції через хворобу та у зв`язку з наявністю вислуги років від 14.09.2021 року, у неї вже було встановлено ряд захворювань, які згідно законодавства перешкоджали проходженню служби в поліції, що повинно було бути підтверджено висновком ВЛК та стати підставою для звільнення позивача зі служби через хворобу.
Однак, оскільки станом на 28.10.2021 року згідно з довідкою №500 позивача було визнано придатною до служби в поліції, а стан її здоров`я не дозволяв позивачу нести службу належним чином, позивач була вимушена подати рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням та вислугою років, так як згідно з законодавства не передбачено інших підстав для звільнення.
Також, позивач пояснює, що в рапорті від 02.11.2021 року йдеться мова лише про сам факт відмови від проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з тим, що позивач пройшла її 28.10.2021 року, крім того в рапорті взагалі відсутні дані про її згоду з висновком ВЛК, викладеними в довідці №500.
Тобто, твердження відповідача про те, що позивач погодилась з довідкою №500 про її придатність до служби в поліції не відповідає дійсності.
Також позивач зазначає, що на необхідність написання в рапорті «Претензій до працівників підрозділів кадрового забезпечення з питань звільнення не маю» їй було вказано працівниками УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки вона була визнана придатною до служби згідно довідки ВЛК №500 від 28.10.2021 року, а також роз`яснено, що інших підстав для мого звільнення не передбачено законодавством, а також вказано, що не відображення вищезазначених фраз унеможливить проходження нею кадрової комісії на звільнення.
Під формулюванням: «Претензій до працівників підрозділів кадрового забезпечення з питань звільнення не маю» позивач мала на увазі не підстави звільнення, а саме процедуру проходження звільнення зі служби в поліції: підписання обхідного листа, здавання службового посвідчення, спеціального жетону, видачу мені трудової книжки, грошового атестату, витягу з наказу.
05.09.2022 року відповідачем до суду надані заперечення на відповідь на відзив, які долучені до матеріалів справи.
В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що ГУНП діяло на підставі та в межах чинного законодавства, а тому позовні вимоги щодо зобов`язання ГУНП змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 , шляхом внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №693 о/с від 15.11.2021 року в частині звільнення за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням) та вважати звільненою з 15.11.2021 року ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції), є такою, що не підлягає задоволенню.
Відповідач просить у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Третя особа правом на надання пояснень щодо позову та відзиву на позовну заяву не скористалася.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) несла службу в Національній поліції України, підполковник поліції, займала посаду начальника відділу статистичної роботи та звітності управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області.
ОСОБА_1 , 14.09.2021 року звернулась до начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з рапортом про звільнення зі служби в поліції через хворобу та у зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсії, на підставі чого позивачу було видано направлення для проходження військово-лікарської комісії.
Довідкою від 28.10.2021 року №500 військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» ОСОБА_1 визнано придатною до служби в поліції та встановлено, що захворювання позивача -ТАК, пов`язано з проходженням служби в поліції.
02.11.2021 року позивач звернулась до начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з рапортом, в якому просила не розглядати попередній рапорт про звільнення від 14.09.2021 року та звільнити її зі служби в Національної поліції за власним бажанням та наявністю вислуги років з 15.11.2021 року.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15.11.2021 року №693 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
З матеріалів справи вбачається, що листом Державної установи «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» від 13.12.2021 року № 33/4-Л-90 на скаргу позивача з проханням переглянути висновок в постанові медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» від 28.10.2021 року № 500 щодо придатності до служби в поліції, повідомлено, що є підстави для перегляду постанови по ступеню придатності, у зв`язку з чим запропоновано позивачу звернутися із відповідною заявою до М(ВЛ)К, голові якої надано відповідні доручення.
04.01.2022 року позивач звернулась до Голови медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» із заявою про перегляд постанови ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» щодо ступеня придатності до служби в поліції.
Медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» було переглянуто матеріали ВЛК та було винесено Постанову №1 від 11.01.2022 року, якою постанову в довідці №500 від 28.10.2021 року було відмінено та позивача визнано непридатною до служби в поліції.
У зв`язку з цим, 20.01.2022 року позивач звернулась з письмовою заявою від 17.01.2022 року до начальника ГУНП в Дніпропетровській області з проханням: внести зміни до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 15.11.2021 року №693 о/с у частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), а саме визнати позивача звільненою за пунктом 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції); провести перерахунок виплаченої ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та здійснити виплату, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням встановлення її розміру 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; провести перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсійного забезпечення, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме встановити його у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 року 3 проценти відповідних норм грошового забезпечення.
Однак, 16.02.2022 року ГУНП в Дніпропетровській області надало письмову відповідь про те, що позивача було звільнено на законних підставах відповідно до рапорту про звільнення зі служби за власним бажанням та вислугою років. Враховуючи, що на момент звільнення позивач була визнана ВЛК придатною до служби в поліції, правових підстав для внесення змін до наказу ГУНП від 15.11.2021 року №693 о/с відсутні.
Не погоджуючись з відмовою щодо внесення змін до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 15.11.2021 року №693 о/с, вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась з цією позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII (далі також Закон №580-VIII).
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 59 Закону № 580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно з частиною першою статті 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За змістом частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у випадках: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.
Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України (частина п`ята статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII).
Відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року № 1235 затверджений Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235).
У Розділі ІІ Порядку № 1235 зазначено, що підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності: призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою; присвоєння та позбавлення спеціальних звань поліції, пониження у спеціальному званні на один ступінь; закріплення спеціальних жетонів з індивідуальним номером; заохочення; зарахування у розпорядження; звільнення з посади; звільнення зі служби в поліції; відрядження поліцейських до державних (міждержавних) органів, установ, організацій та органів місцевого самоврядування із залишенням на службі в поліції; відсторонення від виконання службових обов`язків (посади); надання відпусток відповідно до законодавства; зміни прізвища, імені та по батькові; обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейським надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки; установлення посадових окладів; установлення чи скасування додаткових видів грошового забезпечення, премії та інших доплат відповідно до вимог чинного законодавства України; направлення поліцейських для проходження служби у складі національного персоналу в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, а також їх повернення.
Згідно з пунктом 10 Розділу ІІІ Порядку № 1235 у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні. Крім того, зазначається інформація щодо необхідності виплати грошової компенсації за кількість діб невикористаних відпусток за фактично відпрацьований час у році звільнення або відрахування з грошового забезпечення коштів за кількість діб відпусток за час невідпрацьованої частини календарного року.
За визначенням наведеним у пункті 2 розділу І Положення №285, медичні (військово-лікарські) комісії МВС (далі - ВЛК) це спеціальні підрозділи, що утворюються в закладах охорони здоров`я МВС та Національної гвардії України (далі - НГУ) для проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 розділу І Положення №285 основним завданням ВЛК є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Положення №285 лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК.
Функцією штатних ВЛК є організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, контроль за її проведенням в підпорядкованих ВЛК, надання їм у разі необхідності методичної і практичної допомоги (пп.1 п. 16 розділу ІІ Положення №285).
Зміст вищезазначених норм свідчить, що саме штатні медичні (військово-лікарські) комісії МВС України є органами уповноваженими визначати наявність/відсутність причинного зв`язку захворювань у колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ.
Пунктами 13 та 14 розділ VІ Положення №285 передбачено, що колишні поліцейські або колишні особи рядового й начальницького складу можуть ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень). У такому випадку вони звертаються до підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби для отримання направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання.
Особи, зазначені в пункті 13 цього розділу, надають до ВЛК медичну документацію, складену в період проходження служби, у випадку отримання травми (поранення) під час служби - надають відповідний Акт про нещасний випадок та документацію, складену за результатами надання первинної медичної допомоги з цього приводу.
Відтак, нормами Положення №285 передбачена можливість проведення медичної (військово-лікарської) комісії щодо визначення придатності колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень) вже після їх звільнення зі служби.
Відповідно до пункту 1 розділу VIII Положення №285 за результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).
Визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузії, травми, каліцтва) у колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, колишніх військовослужбовців покладено на штатні ВЛК. Такі постанови приймаються, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз. Звільнені зі служби поліцейські, яким постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок захворювань відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року № 85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за № 165/5356, мають право на внесення змін до зазначених постанов (п. 18 розділу VIII Положення №285).
Тобто із вищезазначених норм вбачається право на внесення змін до зазначених прийнятих постанов.
Як вже встановлено судом, 14.09.2021 року ОСОБА_1 подала рапорт про звільнення зі служби в поліції через хворобу та у зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсії, на підставі чого позивачу було видано направлення для проходження військово-лікарської комісії.
Довідкою від 28.10.2021 року №500 військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» ОСОБА_1 визнано придатною до служби в поліції та встановлено, що захворювання - ТАК, пов`язано з проходженням служби в поліції.
Крім того, судом також встановлено, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивач звернулась до лікаря-кардіолога за місцем проживання, який 01.11.2021 року зробив відповідній запис в медичній амбулаторній картці позивача.
За поясненнями позивача, оскільки кількість днів непрацездатності позивача за останній рік служби перевищила максимальну кількість днів непрацездатності, передбачені наказом МВС України №285 від 03.04.2017 року «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС» та у зв`язку з тим, що позивачем вже було пройдено ВЛК, яка визнала її придатною до служби в поліції, то позивачем було подано рапорт на звільнення зі служби за власним бажанням так як законодавством непередбачено інших підстав для її звільнення.
Тобто, можна дійти висновку, що причиною звільнення з поліції позивача є саме хвороба.
Також беручи до уваги той факт, що медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» було переглянуто матеріали ВЛК та було винесено Постанову №1 від 11.01.2022 року, якою постанову в довідці №500 від 28.10.2021 року було відмінено та позивача визнано непридатною до служби в поліції, суд приходить до висновку щодо порушення прав та інтересів ОСОБА_1 .
Так, відповідно до частини першої статті 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Оскільки спеціальними законами не визначено порядок щодо внесення змін до наказу про звільнення стосовно підстав звільнення, до спірних відносин належить застосувати норми трудового законодавства.
За приписами ч. 3 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для відновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_1 слід змінити формулювання причини її звільнення шляхом внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15.11.2021 року №693 о/с в частині її звільнення за п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) та вважати звільненим позивача зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).
У пункті 145 рішення у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України").
Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Прийняття рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області провести перерахунок виплаченої ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та здійснити виплату, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням встановлення її розміру 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, то суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Тобто слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Суд зазначає, що наразі питання щодо проведення перерахунку виплаченої ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та здійснення виплати, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням встановлення її розміру 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, є передчасним, оскільки у суду відсутні підстави вважати, що відповідач не здійснить такий перерахунок та виплату.
Вирішення цього питання буде суперечити засадам адміністративного судочинства.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що порушені права та законні інтереси позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо відмови змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 шляхом внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №693 о/с від 15.11.2021 року в частині звільнення за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) та вважати ОСОБА_1 звільненою з 15.11.2021 року зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) та зобов`язання відповідача внести відповідні зміни до спірного наказу.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо відмови змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 шляхом внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №693 о/с від 15.11.2021 року в частині звільнення за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) та вважати звільненою з 15.11.2021 року зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 шляхом внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №693 о/с від 15.11.2021 року в частині звільнення за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) та вважати звільненою з 15.11.2021 року ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17.10.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька