Справа № 604/677/22
Суддя: Сіянко В. М.
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/677/22
Провадження № 2-а/604/53/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що постановою інспектора СРПП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Стасюк В.В. від 27.07.2022, яку вона отримала поштою 09.08.2022, її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. У вказаній постанові зазначено, що 27.07.2022 о 7:33 год в м. Волочиськ по вул. Незалежності, 255 ОСОБА_1 керувала т/з «Volkswagen Golf» НОМЕР_1 , щодо якого порушено строки його тимчасового ввезення та обмеження, встановленні МК України, т/з передано ОСОБА_1 , яка не ввозила його на митну територію України, чим порушила ст.16 ЗУ «Про дорожній рух». З вищевказаною постановою відповідача позивачка категорично не згодна, оскільки рішення про визнання її винною прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивачка зазначає, що постанова в її присутності не складалася, права їй не роз`яснювались, сама постанова містить виправлення, докази вчинення нею адміністративного правопорушення відсутні. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати дії відповідача неправомірними та скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. 121 КУпАП, провадження у справі закрити, стягнути судовий збір з відповідача.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Фіщук В.М. позов підтримали з підстав, що у ньому зазначені.

Представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області, до суду не з`явився, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, зазначив, що відповідно до інформації, наданої Хмельницькою митницею Держмитслужби України, автомобіль «Volkswagen Golf» PLRPR17124 в митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до 1 року з метою особистого користування був ввезений на митну територію України 01.12.2016 нерезидентом. З огляду на викладене, позивачка незаконно користувалася цим транспортним засобом, а її посилання на те, що їй не було відомо, що т/з перебуває на території України з порушенням строків ввезення, не заслуговують на увагу та не звільняють її від відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку, її представника, допитавши в судовому засіданні свідка, оцінивши надані докази, суд приходить наступного висновку.

Порядок митного оформлення товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, регулюються Митним кодексом України.

Відповідано до ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Частиною 1 статті 90 Митного кодексу України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Вказаними нормами права встановлено заборону використовувати тимчасово ввезений транспортний засіб іншими особами, окрім громадян, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб, а невиконання такого обов`язку є порушенням митних правил та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 липня 2022 року близько 7:33 год в м. Волочиськ по вул. Незалежності, 255 було виявлено факт порушення водієм т/з «Volkswagen Golf» RPR17124 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», водій ОСОБА_1 здійснила керування автомобілем, яким не має право керувати, порушила вимоги ч.2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух»: водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Згідно інформації, наданої Хмельницькою митницею Державної митної служби України (№7.26-1/20/8.5/2745 від 19.08.2022), транспортний засіб «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_2 , ввезено на митну територію України 01.12.2016 нерезидентом з метою особистого користування в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». Станом на 18.08.2022 в Хмельницькій митниці відсутня інформація щодо вивезення або поміщення в інший митний режим вказаного транспортного засобу.

Як пояснив допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який є чоловіком позивачки ОСОБА_1 , вказаний автомобіль перебував на ремонті, та в подальшому планувалося передати транспортний засіб на потреби ЗСУ. Дружина ( ОСОБА_1 ) без його відома взяла ключі від авто та поїхала.

Позивачка в позові не заперечує той факт, що транспортний засіб ввозила на територію України не вона

Тобто встановлені обставини свідчать про те, що на час зупинення транспортного засобу «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 , було встановлено порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту транспортного засобу, та керування таким транспортним засобом особою, яка не мала на це право (не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту).

Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Частина 8 статті 121 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вищезазначеними обставинами доведено, що ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_2 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України.

Суд не приймає надану доповідну записку лейтенанта ОСОБА_3 , згідно з якою ним придбано автомобіль та передано його для ремонту чоловіку позивачки, як неналежний та недопустимий доказ.

Всі інші недоліки постанови, про які зазначені в позові, є несуттєвими та не впливають на суть вчиненого правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованими доводи позивачки про порушенням відповідачем порядку притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП.

Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України «Про дорожній рух», свідчить, що порушення вказаної заборони посягає на безпеку дорожнього руху.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд дослідив наявний у матеріалах справи відеозапис з портативного реєстратора відповідача та зазначає, що звукозапис об`єктивно підтверджує обізнаність позивачки із змістом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП, було роз`яснено її права.

Посилання позивача на те, що відеозапис не можна оцінювати як належний та допустимий доказ, суд не розцінює як такі, що нівелюють доказове значення вказаного відеозапису, адже постанова БАВ №088847 про накладення адміністративного стягнення містить на нього посилання, та встановлені у ході розгляду даної справи обставини достеменно підтверджують, що вказаний відеозапис відображає події, які відбувались під час фіксації відповідачем факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП.

Також суд наголошує, що постановою Верховного суду України по справі №459/1801/17 від 24 грудня 2019 року визначено, що наявність технічної помилки (виправлення) у постанові про вчинення адміністративного правопорушення за доведеності факту вчинення такого правопорушення не може бути підставою для скасування постанови. При цьому, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалом, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція також була висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 (провадження №К/9901/17897/18).

З огляду на зазначене, та враховуючи, що оскаржувана постанова відповідає передбаченим статтею 283 КУпАП вимогам суд дійшов висновку про відсутність підстав для її скасування. Таким чином, доводи позовної заяви не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Таким чином, суд встановивши обставини справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного судубезпосередньо або через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2022 року.

Суддя В. М. Сіянко