Справа № 120/7042/22
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 жовтня 2022 р. Справа № 120/7042/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним до департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій департаменту, які полягають у відмові встановити позивачу статус особи з інвалідністю в наслідок війни та видати посвідчення, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 15.09.2022 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву.

Представником позивача надано відзив на адміністративний позов згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім іншого зазначає, що при визначенні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни необхідно з`ясувати саму причину інвалідності та чи пов`язана вона з виконанням обов`язків військової служби в контексті ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (під час воєнних дій), адже в іншому випадку особа не може отримати відповідний статус. В даному випадку, позивач не належить до осіб з інвалідністю внаслідок війни, оскільки інвалідність у позивача настала в період виконання ним службових обов`язків під час проходження служби в установах ДСНС України.

При цьому, особами з інвалідністю внаслідок війни є виключно особи з числа військовослужбовців діючої армії та інші, які одержали інвалідність під час захисту Батьківщини, або ж виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з перебуванням на фронті в районі воєнних дій, та ін.

Позивачем надано відповідь на відзив, якою заперечує щодо позиції висловленої у відзиві на адміністративний позов. Наголошує, що заявлені позовні вимоги стосуються набуття статусу особи прирівняної в правах до осіб з інвалідністю в наслідок війни на підставі п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме вважає, що він є особою начальницького складу органів МВС України, яка стала особою з інвалідністю в наслідок захворювання, одержаного під час виконання службових обов`язків.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в установах ДСНС України.

Під час проходження служби, а саме 17.06.2009 року позивачем отримано травму.

У зв`язку з чим, вперше позивач звернувся до департаменту із заявою щодо видачі посвідчення інваліда війни 3 групи 09 липня 2021 року.

Згідно довідки до огляду медико-соціальної експертної комісії № 253347 від 20.06.2021 року ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності на строк до 01 червня 2022 року, з формулюванням що травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

09 липня 2021 року, позивач отримав посвідчення, серії НОМЕР_1 , виданого управлінням соціального захисту населення (Правобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551 -XII, де вказано, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни. Посвідчення дійсне до 01.06.2022 року.

Після закінчення терміну дії посвідчення, повторно ОСОБА_1 звернувся до управлінням соціального захисту населення (Правобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради 08.06.2022 року із заявою та доданими документами щодо продовження статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Згідно зі свідоцтвом про хворобу № 220 від 05 травня 2021 року Центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС України, встановлено, що захворювання ОСОБА_1 так, пов`язані з проходженням служби.

Оскільки, в червні 2009 року під час Всеукраїнських змагань з пожежно-прикладного спорту отримав травму: - закритий перелом заднього краю великогомілкової кістки без зміщення, часткове пошкодження зв`язок правого гомілково-ступеневого суглобу.

В подальшому, в 2014 році під час проведення занять із виробничого навчання з курсантами групи 1ПК-43К, у проміжку між відпрацюванням вправ із аварійно - рятувальним інструментом, з власної ініціативи вирішив обрізати гілку на дереві, яка нависла над покрівлею теплодимокамери, втратив рівновагу та впав на землю з висоти 3-3,5 м, в результаті чого отримав травму: сполучна травма тіла. Закрита травма грудної клітини. Перелом 5, 9, 11, 12 ребер справа, двійний перелом 10-го ребра справа. Забій правої легені. Закрита травма живота. Забій попереку справа. Забій правої нирки. Згідно з матеріалів службового розслідування, травма визнана пов`язаною з виконанням службових обов`язків.

В довідці до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 021658 від 02.06.2022 року позивачу встановлено 3 групу інвалідності безтерміново, з формулюванням що травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Після роз`яснень департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької облдержадміністрації, Міністерства у справах ветеранів України, з`ясовано, що відсутні правові підстави для встановлення позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

13.06.2022 року позивачу листом № Ш/08/91256 управлінням соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради надано роз`яснення про те, що відсутні правові підстави для встановлення йому статусу "особи з інвалідністю внаслідок війни" відповідно до статті 7 Закону України № 3551-XII.

Не погодившись із правомірністю таких дій відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Статтею 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних таким законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа:

1) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

2) осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами;

4) осіб, які стали інвалідами внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних: у районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період; від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 року, а з 1 грудня 2014 року - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;

5) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок воєнних дій громадянської та Другої світової воєн або стали особами з інвалідністю від зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні роки;

6) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, а також колишніх бійців винищувальних батальйонів, взводів і загонів захисту народу та інших осіб, які брали безпосередню участь у бойових операціях по ліквідації диверсійно-терористичних груп та інших незаконних формувань на території колишнього Союзу РСР і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків у цих батальйонах, взводах і загонах у період з 22 червня 1941 року по 31 грудня 1954 року;

7) учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах;

8) осіб, які брали безпосередню участь у бойових діях під час Другої світової війни, та осіб, які у неповнолітньому віці були призвані чи добровільно вступили до лав Радянської Армії і Військово-Морського Флоту під час військових призовів 1941 - 1945 років і стали особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання або захворювання, отриманого під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

9) осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи;

10) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (далі - Революція Гідності), та які звернулися за медичною допомогою у період з 21 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року.

11) військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

12) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;

13) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Аналіз вищенаведеної норми Закону свідчить на користь висновку про те, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать, зокрема особи з числа військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, одержаного під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) у зв`язку із захистом Батьківщини, перебуванням на фронті або участю в бойових діях у мирний час.

Із акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 021658 від 02.06.2022 року, якою позивачу встановлено 3 групу інвалідності безтерміново та якою в чергове підтверджено формулювання, що травма так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Отже, відмовляючи позивачу у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та відповідно відсутності підстави у видачі відповідного посвідчення відповідач правомірно зазначив про відсутність підстав для цього.

У відзиві відповідач додав, що інвалідність набута позивачем у мирний час, а не під час бойових дій.

У зв`язку з цим суд зауважує, що для надання особі статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до вищенаведених норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" необхідною є наявність таких умов як отримання військовослужбовцем інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, що були одержані під час захисту Батьківщини та/або виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті, а також з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Матеріали ж справи свідчать про те, що інвалідність позивача настала внаслідок травми, отриманої при виконанні службових обов`язків під час проходження служби в установах ДСНС України, що у свою чергу виключає можливість надання йому статусу особи з інвалідністю саме внаслідок війни.

Разом з цим суд зазначає, що віднесення особи до особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" безпосередньо пов`язано з визначенням самого поняття "ветеран війни", яке міститься у статті 4 цього ж Закону, згідно з частиною першою якої ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Тож визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до "осіб з інвалідністю внаслідок війни" за змістом Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є те, що наданню особі такого статусу передує доведення факту безпосередньої участі у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи суд не знаходить правових підстав для встановлення позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, оскільки травма, яку той отримав та внаслідок якої встановлено інвалідність, не пов`язана з його участю у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Аналогічні висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 р. у справі № 824/32/19-а, від 18.11.2020 р. у справі №1140/2362/18 та від 02.04.2021 р. у справі № 0540/9350/18-а.

Враховуючи той факт, що інвалідність позивача не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби у розумінні ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", натомість одержана внаслідок виконання поточних службових обов`язків у мирний час, то ОСОБА_1 не може вважатися особою з інвалідністю внаслідок війни.

Враховуючи зазначенні обставини справи, суд прийшов до переконання про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають

Розподіл судових витрат у цій справі не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович