Справа № 500/4862/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/4862/21

10 жовтня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої Подлісної І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2022 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/4862/21, яке набрало законної сили від 05.01.2022. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо нездійснення своєчасного проведення остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 . Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення (середній заробіток) за час затримки розрахунку при звільненні з 13.12.2016 по день фактичного розрахунку 15.06.2021.

05.01.2022 року ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 500/4862/21 повернуто апеляційну скаргу.

Таким чином, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду Тернопільської області від 25.10.2021 у справі №500/4862/21 набрало законної сили 05.01.2022.

27 вересня 2022 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Заява позивача обґрунтована тим, що Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України у добровільному порядку у повному обсязі не виконує рішення суду, яке набрало законної сили. Тому, ОСОБА_1 , просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Ознайомившись з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та доданими до неї документами, суд дійшов висновку, що її розгляд не потребує отримання додаткових пояснень від заявника та додаткових доказів.

Отож, у зв`язку з відсутністю необхідності заслухати пояснення позивача та отримати від нього додаткові докази для вирішення питання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, із врахуванням достатності доказів для розгляду даної заяви, вказана заява розглянута судом без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подану заяву про встановлення судового контролю та матеріали адміністративної справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07.06.2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20.07.2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі ОСОБА_2 проти України від 15.10.2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28.11.2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст. 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1)зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2)накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Таким чином, законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 800/320/17, який в силу частини 5 статті 242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню судом першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту заяви позивача про встановлення судового контролю видно, що 25.10.2021 року рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/4862/21, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення (середній заробіток) за час затримки розрахунку при звільненні з 13.12.2016 по день фактичного розрахунку 15.06.2021.

05.01.2022 року ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 500/4862/21 повернуто апеляційну скаргу.

21.01.2022, позивач звернувся із заявою до командування військової частини НОМЕР_1 наступного характеру: у зв`язку з набранням 05.01.2022 року законної сили рішення Тернопільського окружного адміністративного суду, у справі № 500/4862/21 від 25 жовтня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, прошу надати інформацію щодо строку, способу виконання даного судового рішення та суми, яка належить до виплати за даним судовим рішенням.

22.02.2022, на поштову адресу позивача надійшов лист від командування військової частини НОМЕР_1 № 416 вих. від 07.02.2022, в якому було зазначено, що 02.02.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №59-АД від 25.01.2022. "Про заходи щодо виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 справа № 500/4862/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ".

Згідно вищевказаного наказу помічником командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи - начальником фінансово-економічної служби направлено на адрес довольчого фінансового органу заявку про витребування необхідної кількості грошових коштів, згідно складеного розрахунку. Після надходження коштів довольчого фінансового органу військовою частиною НОМЕР_1 буде виконано рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 справа № 500/4862/21, зокрема переказ грошових коштів на Ваш картковий рахунок.

07.02.2022, позивач звернувся із заявою до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про прийняття до виконання виконавчий документ - виконавчий лист № 500/4862/21 виданий Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення (середній заробіток) за час затримки розрахунку при звільненні з 13.12.2016 року по день фактичного розрахунку 15.06.2021 року.

23.02.2022 на поштову адресу позивача надійшов лист від Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №8588 від 15.02.2022 про відкриття виконавчого провадження з відповідною постановою.

Надалі, 10.05.2022 старшим державним виконавцем Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гануляк О.А. на адресу командування військової частини НОМЕР_1 було направлено вимогу виконавця про надання вичерпної інформації щодо виконання виконавчого листа Тернопільського окружного адміністративного суду про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення (середній заробіток) за час затримки розрахунку при звільненні з 13.12.2016 року по день фактичного розрахунку 15.06.2021 року, та з проханням надати роздруківку розрахунку індексованої зарплати.

25.08.2022 старшим державним виконавцем Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гануляк О.А. на адресу командування військової частини НОМЕР_1 було повторно направлено вимогу виконавця про надання вичерпної інформації щодо виконання виконавчого листа Тернопільського окружного адміністративного суду про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення (середній заробіток) за час затримки розрахунку при звільненні з 13.12.2016 року по день фактичного розрахунку 15.06.2021 року, та з проханням надати роздруківку розрахунку індексованої зарплати.

01.08.2022, позивач надіслав на адресу військової частини НОМЕР_1 копію рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року справа № 500/4862/21, яке набрало законної сили для виконання.

05.08.2022 командування Військової частини НОМЕР_1 отримало вказаний лист. Будь-яка відповідь від командування військової частини НОМЕР_1 на вказану заяву позивачу не надходила.

На думку позивача, Військова частина НОМЕР_1 у добровільному порядку у повному обсязі не виконує рішення суду, яке набрало законної сили. Тому, ОСОБА_1 просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних підстав вважати, що за відсутності заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним в повному обсязі, а тому враховуючи особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати, суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України подати до суду звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року у справі №500/4862/21 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення (середній заробіток) за час затримки розрахунку при звільненні з 13.12.2016 по день фактичного розрахунку 15.06.2021 - у місячний строк.

Таким чином, заява позивача про встановлення судового контролю та подання звіту щодо виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 у справі №500/4862/21 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 229, 243, 248, 256, 294, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року в адміністративній справі №500/4862/21.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України подати до суду звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року у справі №500/4862/21 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення (середній заробіток) за час затримки розрахунку при звільненні з 13.12.2016 по день фактичного розрахунку 15.06.2021 - у місячний строк, з моменту отримання даної ухвали.

Копії ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 12 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.