Справа № 640/17122/22
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 жовтня 2022 року м. Київ № 640/17122/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3
до Головного управління Національної поліції у м. Києві
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві, з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління національної поліції у м. Києві щодо невиплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 додаткової винагороди, установленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 у розмірі 30.000 гривень щомісячно;

- зобов`язати Головне управління національної поліції у м. Києві нарахувати та виплатити на користь:

ОСОБА_1 суму додаткової винагороди згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 в розмірі 28648.00 грн;

ОСОБА_2 суму додаткової винагороди згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 року в розмірі 39522.40 грн;

ОСОБА_3 суму додаткової винагороди згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.202.2 по 31.05.2022 в розмірі 13700.00 грн.

Згідно п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до п.4, п.5 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вказує зміст позовної заяви, предметом спору у цій справі є правомірність бездіяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо невиплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 додаткової винагороди.

На обґрунтування позовних вимог представник позивачів посилається на лист Головного управління Національної поліції у м. Києві від 20.06.2022 №415/128/41/02-2022.

Однак, суд звертає увагу на те, що вказаний лист був складений у відповідь на адвокатський запит про надання інформації про виплату додаткової винагороди щодо фізичній особі - ОСОБА_4 , що не є позивачем у цій справі.

При цьому, докази звернення позивачів з відповідними заявами до справи не додано.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до теорії права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної особи чи прав та інтересів юридичної особи, або нездійснення суб`єктом владних повноважень дій, які випливають із його повноважень на виконання вимог чинного законодавства та впливають на права, свободи, інтереси фізичної особи чи права та інтереси юридичної особи.

Обов`язковою умовою для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною є встановлення судом факту ухилення цього суб`єкта від виконання закріпленого на законодавчому рівні обов`язку щодо вчинення певних дій або прийняття рішення.

Бездіяльність може вважатися вчиненою в останній день строку, у який мала бути, але не була вчинена відповідна дія.

Підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (п.1 ст.244 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Слід наголосити й на тому, що самі по собі строки поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набувати) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк.

Конкретне визначення предмета оскарження у судовому порядку, а саме, у чому саме полягала бездіяльність позивача, має суттєве значення не тільки при вирішенні спору по суті, але і для вирішення судом питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду із такими вимогами.

У зв`язку з наведеним, позивачам необхідно навести конкретні дії, обов`язок по здійсненню яких покладено на відповідача законодавством, ним не вчинені та є предметом оскарження у цій справі або уточнити позовні вимоги в частині предмета оскарження у вказаній справі, а також надати докази на підтвердження своїх доводів.

Відсутність наведених даних не тільки перешкоджає реалізації права відповідача навести свої доводи з приводу спірних обставин, а також унеможливлює вирішення судом питання щодо дотримання строку звернення до суду.

При цьому, судом наголошується увага позивачів на тому, що позовна заява має містити конкретні аргументи щодо тих дій, які, на їх переконання, мав вчинити саме визначений ними відповідач у справі, з посиланням на положення законодавства, які у спірних правовідносинах закріплюють обов`язок відповідача як суб`єкта владних повноважень вчинити саме такі дії. Також, кожному з позивачів необхідно надати докази звернення до відповідача з відповідною заявою щодо отримання додаткової винагороди.

Крім того, суд звертає увагу на положення статей 2, 4 та 19 КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно змісту позовної заяви, позивачами оскаржується бездіяльність відповідача, вчинена останнім щодо кожного позивача окремо.

Частиною першою статті 172 КАС України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною вимогою в розумінні пункт 23 частини першої статті 4 КАС України є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм змістом вимоги позивачів не є похідними в розумінні наведеної норми процесуального законодавства.

Щодо пов`язаності вимог підставами виникнення і поданими доказами, слід враховувати, що у відповідності до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, як свідчить зміст позовної заяви, позов у цьому випадку заявлено трьома позивачами, кожен з яких заявляє окремі позовні вимоги до відповідача. Відносно кожного з позивачів відповідачем вчинено окрему бездіяльність.

Отже, предмет позовних вимог у кожного із позивачів окремий, що не пов`язаний між собою підставами виникнення та поданими доказами.

Таким чином, позивачами фактично заявлено три окремих позова, що не пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами.

Наведе не тільки свідчить про те, що заявлені вимоги не пов`язані між собою обставинами, які є предметом доказування у справі, як і доказами, що мають бути надані сторонами при оцінці судом вчинених відповідачем дій, а також вказує на те, що розгляд таких вимог в одному провадженні призведе до значного затягування терміну розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачам строку для усунення недоліків шляхом подання до суду позовної заяви, оформленої з урахуванням вищезазначених вимог, а також з наданням копій у відповідній кількості для направлення відповідачу (відповідачам).

При цьому судом також враховано зміст ч.7 ст.18 КАС України, відповідно до якої особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) містить відомості про реєстрацію позивача у Електронному кабінеті ЄСІТС, тобто, має офіційну електронну адресу.

Відповідно до ч.3 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та керуючись ч.7 ст.18, ст.160, ст.161, ч.1 ст.169, ст.243, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити без руху.

2. Встановити позивачам п`ятиденний строк з дня одержання цієї ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили відповідно до ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.А. Добрівська