Справа № 461/4167/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 461/4167/21 пров. № А/857/20137/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Святецького В.В., Коваля Р.Й.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіцманського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Галицька митниця Держмитслужби про визнання неправомірним і скасування рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Радченко В.Є.,

час ухвалення рішення: не зазначений,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кіцманського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Галицької митниці Держмитслужби про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Деревенко Діани Любомирівни про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2021 ВП № 65288589.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франкіськ) Деревенко Діани Любомирівни про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2021 ВП №65288589. Судові витрати стягнуто з бюджетних асигнувань Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франкіськ) (Ідентифікаційний код 34998291, адреса: 59300, Чернівецька область, Кіцманський район, м.Кіцмань, вул. Українська,53) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що державним виконавцем всупереч вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не взято до уваги, що в додатках до заяви про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2021 №7.4/20-04/8.19/7919 Галицька митниця скерувала в Кіцманський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) три постанови: Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2020; Львівського апеляційного суду від 02.12.2020 у справі №461/921/20; Галицького районного суду м. Львова від 23.03.2021 у справі №461/921/20. Таким чином митниця скерувала у виконавчу службу постанову, якою на позивача було накладено штраф, постанову суду апеляційної інстанції, якою цю постанову було змінено та постанову про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначає, що той факт, що державний виконавець невірно зазначив дату виконавчого документа, пред`явленого у встановленому порядку, не зумовлює ані протиправності дій митного органу (який пред`явив виконавчий документ разом із постановою, якою внесено до нього зміни та постановою про поновлення строку), ані протиправності дій державного виконавця (який відкрив виконавче провадження на підставі належного виконавчого документа, хоча в якості підстави помилково зазначив дату іншого документу, який надійшов разом із виконавчим документом та стосується його ж (поновлює строк на його пред`явлення)).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2020 у справі №461/921/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, а саме 402032,35 грн. Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №4324/209000/19 від 14.11.2019, а саме: батарейки (типу пальчик) торговельної марки «DURACELL AA-2» з кодом продукту 81528136 в кількості 12 000 шт.; шкарпетки торговельної марки «AMZF» в асортименті в кількості 3 240 пар конфісковано в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби 11950,86 грн витрат за зберігання товару на складі митниці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби 6537,60 грн. витрат за проведення експертного дослідження. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 02.12.2020 у справі № 461/921/20 постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2020 щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України змінено. Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №4324/209000/19 від 14.11.2019, а саме: шкарпетки торговельної марки «AMZF» в асортименті в кількості 2885 пар - конфісковано в дохід держави. В решті постанову залишено без змін.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 23.03.2021 у справі №461/921/20 задоволено заяву начальника управління забезпечення протидії митним правопорушенням Галицької митної служби Держмитслужби та поновлено строк на пред`явлення до виконання виконавчого документа Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2020 №461/921/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України.

27.04.2021 державним виконавцем Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Деревенко Діаною Любомирівною відкрито виконавче провадження № 65288589 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби штрафу у сумі 402032,35 грн, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2021 ВП № 65288589.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2021 ВП № 65288589 ОСОБА_1 отримав нарочно у Кіцманському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 19.05.2021, про що зробив відповідний запис (підпис) у матеріалах виконавчого провадження.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно вимог ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вимогами ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно положень частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Галицька митниця скерувала в Кіцманський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) три постанови: Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2020; Львівського апеляційного суду від 02.12.2020 у справі №461/921/20; Галицького районного суду м. Львова від 23.03.2021 у справі №461/921/20 (а.с. 91).

Відтак, державний виконавець Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Деревенко Д.Л. отримавши постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, постанову Львівського апеляційного суду від 02.12.2020, якою змінено постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2020 та постанову Галицького районного суду м. Львова від 23.03.2021, якою поновлено строк на пред`явлення до виконання виконавчого документа Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2020 №461/921/20, правомірно та в межах повноважень, наданих Законом №1404-VIII, винесла постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2021 ВП № 65288589.

Щодо доводів позивача про неправомірність постанови від 27.04.2021 ВП № 65288589, оскільки виконавець зазначив постанову Галицького районного суду м. Львова від 23.03.2021, яка не є і не може бути виконавчим документом, як документ, на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, то такі є безпідставними, оскільки така помилка усувається шляхом внесення виправлень до виконавчого документа.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2021 ВП №65288589.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі №619/562/18, належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що набрало законної сили, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Колегія суддів, керуючись статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, якою неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права встановлено підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 року у справі № 461/4167/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. В. Святецький
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено у зв`язку з перебуванням суддів у відпустці та тимчасовою непрацездатністю судді Коваля Р.Й. 17.10.2022.