Справа № 160/4775/22
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/4775/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 в адміністративній справі №160/4775/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 14.05.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року у справі №160/11799/21 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування періоду роботи з 24.09.86 року по 10.03.94 року до пільгового стажу роботи. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 17.05.2021 року № 33 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України період роботи з 24.09.1986 року по 10.03.1994 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 14.05.2021 року за № 3044 про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV, з урахуванням висновків суду. Листом від 22.12.2021 року відповідач повідомив, що враховуючи дані трудової книжки, пільгових довідок та висновків суду, пільговий стаж за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає - 7 років 5 місяців 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах. Враховуючи зазначене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Не погодившись із такими висновками відповідача та його відмовою призначити пенсію, у січні 2022 року позивач звернулась із відповідною скаргою до Пенсійного фонду України, на яку листом від 16.02.2022 року повідомлено що, пільговий стаж позивача складає 7 років 5 місяців 17 днів, що недостатньо для призначення пенсії на підставі її заяви від 14.05.2021 року при досягнені 56 років. Відтак, позивач вважає протиправною відмову відповідача у призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, згідно з ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 в адміністративній справі №160/4775/22 у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що вважаючи протиправною відмову відповідача у призначення позивачці пенсії на пільгових умовах за Списком N 2, згідно ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, остання звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з відповідним позовом. Підставою позову було, зокрема, те, що крім пільгового стажу з 24.09.1986 року по 10.03.1994, щодо якого був спір у справі №160/11799/21, позивач має пільговий стаж роботи за Списком №2 з 11.03.1994 по 26.12.1994 - на посаді лаборанта (роботи у хімічному виробництві), який підлягає зарахуванню до загального пільгового стажу. Вказувала, що насправді, її пільговий стаж за Списком №2 складає 8 років 1 місяць та 22 дня, що підтверджується, зокрема, довідкою від 29.04.2021 №27, виданою ДП «НВО «Павлоградський Хімічний Завод», і що відповідачем не спростовано та заперечується. Крім того, відмовляючи у призначені пенсії відповідач діяв недобросовісно, адже ним не зазначено підстави неврахування стажу роботи на посаді лаборанта з 11.03.1994 по 26.12.1994. При цьому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі №160/11799/21 встановлено, що довідкою від 29.04.2021 року №27, виданою ДП "НВО Павлоградський хімічний завод", підтверджено, що ОСОБА_2 виконувала роботи з виробництва вибухових речовин з 24.09.86 року по 31.12.91 року за професією лаборант; у хімічному виробництві з 01.01.92 року по 10.03.94 року та з 11.03.94 року по 26.12.94 року за професією лаборант. Тобто, одним із висновків означеного рішення суду (який повинен був врахувати відповідач при повторному розгляді заяви про призначення пенсії) є те, що позивачка має стаж на роботах, визначених ст. 114 Закону №1058, у період з 11.03.1994 по 26.12.1994. Таким чином, оскільки на момент звернення із заявою про призначення пенсії позивачка досягла 55 років та мала більше половини стажу на визначених Законом №1058 роботах - у неї є право на призначення пенсії, а відповідач, відповідно до положень ст. 114 Закону №1058, повинен був її призначити, з урахуванням зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону (на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи).

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року у справі №160/11799/21 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 24.09.1986 року по 10.03.1994 року до пільгового стажу роботи.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 17.05.2021 року №33 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України період роботи з 24.09.1986 року по 10.03.1994 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.05.2021 року за №3044 про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-ІV, з урахуванням висновків суду в даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року у справі №160/11799/21 Головним управлінням зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 2 період роботи з 24.09.1986 по 10.03.1994.

Листом від 22.12.2021 року пенсійний орган повідомив позивача про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року у справі №160/11799/21 та зазначив, що враховуючи дані трудової книжки, пільгових довідок та висновків суду, пільговий стаж за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає - 7 років 5 місяців 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи зазначене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12.01.2022 року позивач, не погодившись із таким рішенням пенсійного органу, звернулась із відповідною скаргою до Пенсійного фонду України.

Листом від 16.02.2022 року Департамент пенсійного забезпечення повідомив позивача що, її пільговий стаж складає 7 років 5 місяців 17 днів, що недостатньо для призначення пенсії на підставі її заяви від 14.05.2021 року при досягнені віку - 56 років.

Вважаючи таке рішення протиправним, а також таким, що порушує право останньої на призначення пільгової пенсії за Списком № 2 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 24 цього Закону надається визначення правового терміну страховий стаж. Отже страховий стаж, це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частин 2, 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту: "На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах".

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як було зазначено, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року у справі №160/11799/21 позов задоволено частково

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 24.09.1986 року по 10.03.1994 року до пільгового стажу роботи.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 17.05.2021 року №33 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України період роботи з 24.09.1986 року по 10.03.1994 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.05.2021 року за №3044 про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-ІV, з урахуванням висновків суду в даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року у справі №160/11799/21 Головним управлінням зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 2 період роботи з 24.09.1986 по 10.03.1994.

Листом від 22.12.2021 року пенсійний орган повідомив позивача про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року у справі №160/11799/21 та зазначив, що враховуючи дані трудової книжки, пільгових довідок та висновків суду, пільговий стаж за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає - 7 років 5 місяців 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.

12.01.2022 року позивач, не погодившись із таким рішенням пенсійного органу, звернулась із відповідною скаргою до Пенсійного фонду України.

Листом від 16.02.2022 року Департамент пенсійного забезпечення повідомив позивача що, її пільговий стаж складає 7 років 5 місяців 17 днів, що недостатньо для призначення пенсії на підставі її заяви від 14.05.2021 року при досягненні віку - 56 років.

Отже, загальний пільговий стаж роботи позивача складає 39 років 11 місяців 16 днів, стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням рішення суду від 18.10.2021 року у справі №160/11799/21, склав 7 років 5 місяців 17 днів, якого недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058 у віці 56 років такий стаж роботи має складати не менше 10 років, тому відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за віком за Списком № 2

Отже, позивач не набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1788-ХІІ, тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційних скарг є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 в адміністративній справі №160/4775/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 жовтня 2022 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва