Справа № 320/5970/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5970/19 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без застосування формули, визначеної пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 №1210.

- у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводити перерахунок пенсії, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року без застосування формули, визначеної пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210.

- встановити для Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області строк для надання суду звіту про виконання судового рішення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року вказаний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову від 03.06.2019 № 384/О-01 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) в перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) провести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 25.04.2019 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без застосування формули, визначеної пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210.

Встановлено для Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 30-денний строк для надання суду звіту про виконання судового рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області було повернуто апелянту.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду міста від 19 лютого 2020 року суд відмовив через відсутність належного обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в даній справі.

Відтак, враховуючи викладене, рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по справі №320/5970/19 набрало законної сили.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області невідкладно подати звіт про виконання Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року №320/5970/19.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року суд у прийнятті звіту про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року в адміністративній справі №320/5970/19 - відмовив.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 суд у прийнятті звіту про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 та від 24.05.2021 в адміністративній справі № 320/5970/19 - відмовив. Встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення у справі №320/5970/19 до 21 червня 2021 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року в прийнятті звіту про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 № 1000-0904-7/63342 в адміністративній справі № 320/5970/19 - відмовив. Встановив Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення у справі № 320/5970/19 до 30 липня 2021 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року суд відмовив у прийнятті звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 № 1000-0904-7/71152 в адміністративній справі № 320/5970/19 та встановив Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення у справі №320/5970/19 до 20 вересня 2021 року.

На адресу суду першої інстанції 28 вересня 2021 року надійшов звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по справі № 320/5970/20 від 17 вересня 2021 року №1000-0904-7/94248, у якому відповідач зазначив про те, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по справі № 320/5970/19 Головне управління здійснило перерахунок пенсії розпорядженням від 09 грудня 2020 року розмір пенсії з 25 квітня 2019 року встановлений на рівні 14970,00 грн, з подальшими перерахунками.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року відмовлено у прийнятті звіту про виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області від 02.12.2021 №1000-0904-7/123729. Стягнуто з начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Фатхудінова В.Г. штраф на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 24 810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн. 00 коп. та штраф на користь Державного бюджету України у розмірі 24 810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн. 00 коп. Встановлено новий строк для подання Головним управління Пенсійного фонду України в Київській області звіту про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 в адміністративній справі № 320/5970/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,- до 01.07.2022. Копію ухвали направити (надати) учасникам справи (їх представникам).

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про виконання рішення суду по справі - прийняти.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає, що рішення суду виконано в повному обсязі, оскільки під час перерахунку пенсії позивачу відповідачем було враховано вимоги ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовано максимальний розмір пенсії у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Позивач заперечує проти апеляційної скарги в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 2 статті 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

Відповідно до частини 2 статті 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню часткову, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Приписи статті 382 КАС України визначають, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду було зобов`язано Пенсійний фонд подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня набрання ним законної сили, а також вказано, що у разі невиконання обов`язку щодо подання звіту про виконання судового рішення у встановлений строк судом можу бути застосовані заходи, передбачені ч. 2 ст. 382 КАС України.

У рішенні від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Так, суд першої інстанції зазначає, що на протязі, 2019, 2020, 2021 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача застосовуючи величину для обчислення пенсії - п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати встановлений на 01 січня 2019 року (5-4173=20865,00).

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що з 25.04.2019 р. при визначенні основного розміру пенсії застосовано показник мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2019 р. - 4173,00 грн.

Заробітна плата з якої проведено перерахунок - 20865,00 грн (4173,00 грн. (мінімальна заробітна плата, встановлена закон на 1 січня 2019 року) х 5; 70% - відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

Розмір пенсії до виплати становить:

- з 25.04.2019 р. встановлений на рівні 14970.00 грн, де: Основний розмір пенсії до виплати - 14605,50 грн. (20865 х 70%); Додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС Пост. №112 п.5 379.60 Цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи 50,00 грн; підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2 групи (40% від 598,80 грн 1497 грн) 663,90 грн - від`ємна сума максимальної виплати;

- з 01.01.2020 року при визначенні основного розміру пенсії застосовано показник мінімальної заробітної плати становить 23615. 00 грн. (4723,00 грн. (мінімальна заробітна плата, встановлена закон на 1 січня 2020 року) х 5; 70%- відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи; Основний розмір пенсії - 23615,00 грн; Додаткова пенсія інвалідам 1 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС Пост. №112 п.5 - 0; Цільова допомога інвалідам війни 1-ї групи - 50,00 грн; Підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 1 групи(50% від 655,20 - 1638 грн.); 1235,30 грн. - від`ємна сума, що обмежує максимальну виплату.

- з 01.01.2021 року проведено перерахунок пенсії з урахуванням показника мінімального розміру заробітної плати станом на 01.01.2021 року - 6000,00 грн; Заробітна плата з якої проведено перерахунок - 30000,00 грн., (6000,00 грн. мінімальна заробітна плати, встановлена законом на 01.01.2021 року) х 5; 90% - відсоток втрати працездатності, визначений органом медико - соціальної експертизи; Основний розмір пенсії - 27000,00 грн.

Згідно довідки б/н від 20.05.2022 року, яка в міститься в матеріалах справи вбачається, що за період з квітня 2019 року по квітень 2022 року позивачу виплачена пенсія в такому розмірі: за січень 2019 року - 4606,13 грн., за лютий 2019 року - 4606,13 грн., за березень 2019 року - 5214,36 грн., за квітень 2019 року - 7165,49 грн., з травня по червень 2019 року - 14970,00 грн., з липня по листопад 2019 року - 15640,00 грн., з грудня 2019 року - 15690,30 грн, з січня по червень 2020 року - 16380,00 грн, з липня по листопад 2020 року - 17120,00 грн, з грудня 2020 року по червень 2021 року - 17690,00 грн, - з липня 2021 по листопад 2021 року - 18540,00 грн, за грудня 2021 року - 19340,00 грн.

Як вбачається з розрахунків, які містяться в матеріалах справи, що відповідачем проведено розрахунок з урахуванням вимог ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовано максимальний розмір пенсії у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку в рішенні суду по даній справі не було зобов`язано відповідача проводити розрахунок без обмеження, а отже, в даному випадку відповідачем правомірно здійснено розрахунок, без застосування формули та з обмеженням.

Отже, судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок, що на протязі, 2019, 2020, 2021 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача застосовуючи величину для обчислення пенсії - п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати встановлений на 01 січня 2019 року (5-4173=20865,00).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем під час перерахунку пенсії правомірно не було застосовано відсотки втрати працездатності, оскільки Рішенням суду зобов`язано відповідача здійснити перерахунок без застосування Формули, визначеної пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 №1210.

Також, в резолютивній частині рішення суду відсутнє застереження щодо застосування під час перерахунку пенсії позивача фактичних збитків.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Положеннями статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно статей 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 (надалі - Порядок № 649), який був чинний на час набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Відповідно до п. 1 Порядку № 649 цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Пунктом 3 Порядку № 649 передбачено, що боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Згідно п. п. 4, 5 Порядку № 649 черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Приписи п. 10 Порядку № 649 визначають, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Отже, Пенсійним фондом вжито заходи з метою виконання рішення суду по даній справі.

Колегією суддів враховується, що фактична невиплата нарахованих пенсійних виплат зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання відповідачем встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічну позицію Верховний Суд України висловив, зокрема, в ухвалі від 19.05.2015 року по справі № 21-1044а15 та у постанові від 22.11.2016 року по справі № 804/5081/13-а, а також Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24.01.2018 року по справі № 405/3663/13-а, від 16.07.2018 року по справі № 811/1469/18.

У постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року по справі №560/523/19 підкреслено, що, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Колегією суддів також враховується, що Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 року по справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацом другим пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується вчинення відповідачем дій, спрямованих на виконання судового рішення у цій справі, невиплата перерахованих сум пенсії має місце не внаслідок ухилення від виконання судового рішення, а через те, що в рішенні суду не зазначено перерахунок здійснення «без обмеження», колегія суддів доходить висновку, що відповідачем виконано рішення суду щодо проведення перерахунку пенсії.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу позивач, що у разі не погодження з діями відповідача щодо перерахунку пенсії з застосуванням відповідача вимог ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не позбавлений права оскаржити дані дії до суду, оскільки дане питання не було предметом розгляду в даній справі.

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини, судова колегія доходить висновку, що твердження суду першої інстанції про не виконання рішення суду є необґрунтованими, а отже оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а скарга відповідача задоволенню частково.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 320 КАС України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню частково, ухвала суду першої інстанції підлягає скасування, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо виконання рішення суду, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 320, 322, 325, 382 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про прийняття звіту, з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан