Справа № 200/15802/21
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року Справа№200/15802/21

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Великоновосілківської селищної ради (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 08.06.2021 року вона звернулась до Великоновосілківської селищної ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області, розміром 2,0 га, розташованої за межами села Времівка на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0592. 31.08.2021 року нею отримано відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0592 включена до переліку земельних ділянок комунальної власності, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, оскільки вважає, що дане рішення не відповідає чинному законодавству.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2021 року справа передана в провадження судді Бабіча С.І.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

8 грудня 2021 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, відповідачем надано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому відповідач не погоджується з позовом. В обґрунтування заперечень зазначає, що оскільки спірна заява надійшла в період карантину, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, депутати збиралися для роботи в комісіях по мірі необхідності, тому подані документи на розгляд комісії по земельним питанням розглянути в строк не було можливості. Підставою ж для відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою є те, що спірна земельна ділянка раніше була включена до переліку земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Також, зазначає, що рішенням 11 сесії 8 скликання Великоновосілківської селищної ради від 06.08.2021 №803 визначено земельні ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення, які виставляються на торги, серед яких зазначено земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0592 площею 37,25 га. Також, 25.10.2021 року Великоновосілківською селищною радою укладено договір про підготовку лотів для продажу права оренди на земельних торгах (у формі аукціону) з ФОП « ОСОБА_2 », зокрема відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0592. Зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою є фактично початком процедури отримання земельної ділянки у власність, що є неможливим у разі включення відповідної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, права на які будуть реалізовані на земельних тогах.

На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

13 грудня 2021 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, позивачем надано відповідь на відзив, в якій вважає, що затягування розгляду клопотання про надання дозволу до 06.08.2021 (дата винесення рішення селищною радою) не обґрунтовано та недоведено у відзиві відповідача. При цьому, вважає, що висновок постійної комісії з питань аграрної політики, земельних відносин, природокористування, планування території, благоустрою Великоновосілківської селищної ради №149 від 04.08.2021 року порушує її конституційні права, оскільки клопотання про надання дозволу нею подано 08.06.2021, в той час як комісією розглянуто клопотання лише 04.08.2021.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Донецького окружного адміністративного суду від 12.01.2022 року № 26 щодо повторного автоматичного розподілу справ, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Бабіча С.І., справу передано на розгляд судді Шуваловій Т.О.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року суддею Шуваловою Т.О. прийнято до провадження адміністративну справу та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до розпорядження керівника апарату Донецького окружного адміністративного суду від 27.09.2022 року № 458 щодо повторного автоматичного розподілу справ, у зв`язку з перебуванням судді Шувалової Т.О. у відрядженні, справу передано на розгляд судді Кочановій П.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року суддею Кочановою П.В. прийнято до провадження адміністративну справу та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , громадянка України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області 4 липня 1997 року), РНОКПП НОМЕР_2 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Великоновосілківська селищна рада () є органом місцевого самоврядування, зареєстрована як юридична особа 21.05.1997 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідній запис.

8 червня 2021 року, ОСОБА_1 звернулась до Великоновосілківської селищної ради з заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, розташованої на земельній ділянці за кадастровим номером :02:001:0592, біля села Времівка.

Пунктом 2 висновку постійної комісії з питань аграрної політики, земельних відносин, природокористування, планування території, благоустрою Великоновосілківської селищної ради від 04.08.2021 №153 вирішено не узгоджувати надання дозволу громадянці ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з кадастровим номером :02:001:0592 у зв`язку з тим, що зазначена земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Висновком №4 постійної комісії з питань аграрної політики, земельних відносин, природокористування, планування території, благоустрою Великоновосілківської селищної ради від 04.08.2021 №4, вирішено підтримати пропозиції та рекомендувати внести на розгляд позачергової 11-ої сесії селищної ради 8-го скликання питання «Про затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами».

Рішенням Великоновосілківської селищної ради від 06.08.2021 №8/11-770 затверджено для розгляду на позачерговій одинадцятій сесії селищної ради 8-го скликання порядок денний, під пунктом 182 якого визначено питання «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 ».

Пунктом 1 рішення Великоновосілківської селищної ради від 06.08.2021 №8/11-803 вирішено затвердити перелік земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами, для продажу права оренди у розмірі річної орендної плати на них. Пунктом 2 рішення вирішено провести земельні торги з продажу права оренди на земельні ділянки зазначені у додатку до цього рішення. Пунктом 3 рішення вирішено провести відбір виконавця земельних торгів, фінансування організації і проведення земельних торгів здійснити без використання бюджетних коштів, за рахунок коштів виконавця земельних торгів, на підставі договору про підготовку та проведення земельних торгів між організатором торгів та виконавцем земельних торгів.

Відповідно до додатку №1 до рішення від 06.08.2021 №8/11-803, земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0592, віднесено до переліку земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Додатком №2 до рішення від 06.08.2021 №8/11-803 визначено склад робочої комісії з відбору виконавця земельних торгів з продажу прав оренди на земельні ділянки.

Додатком №3 до рішення від 06.08.2021 №8/11-803 визначено умови відбору виконавця земельних торгів.

Рішенням Великоновосілківської селищної ради від 06.08.2021 №8/11-952 відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, з місцем розташування: за межами с.Времівка, у зв`язку з тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0592, за рахунок якої громадянка бажає отримати 2,0 га у власність включена до переліку земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Листом від 24.09.2021 року №01-25-1972 Великоновосілківською селищною радою, за результатом розгляду звернення позивача від 02.09.2021 та від 15.09.2021 повідомлено, що відповідно до пункту 1 рішення Великоновосілківської селищної ради від 06.08.2021 №8/11-952 підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0592 є те, що означена земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Також у листі вказано, що висновки постійних комісій носять виключно рекомендаційний характер та не можуть створювати жодних правових наслідків.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2021 року між Великоновосілківською селищною радою, як «Організатором земельних торгів» з однієї сторони та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 як «Виконавцем послуг з підготовки лотів» з другої сторони, укладено Договір про підготовку лотів для продажу права оренди на земельних торгах (у формі аукціону)(надалі-Договір).

Відповідно до пункту1.1 розділу 1 Договору, виконавець послуг з підготовки лотів до продажу прав оренди на земельні ділянки бере на себе зобов`язання у строки, визначені цим Договором, підготувати лоти до проведення земельних торгів з продажу права оренди на наступну земельну ділянку:

1. земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0592 площею 37,25 га, розташована на території Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області за межами населених пунктів із земель запасу.

Вважаючи рішення Великоновосілківської селищної ради від 06.08.2021 №8/11-952 протиправним, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частин 1-2 статті 1 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (далі - Земельний кодекс) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Статтею 2 Земельного кодексу передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно статті 3 Земельного кодексу земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, щодо розробки проекту відведення якої відмовлено позивачу, відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Згідно частин 1 та 3 статті 22 Земельного кодексу землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування Громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частин 1-3 статті 116 Земельного кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч. 1). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2). Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч. 3).

Згідно частини 4 цієї ж статті передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до п. «б» частини 2 статті 121 Земельного кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га.

Згідно частини 1 статті 122 Земельного кодексу сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 Земельного кодексу ;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому абзацом 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель

- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі надання відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою обов`язковим є зазначення конкретної підстави для такої відмови, що визначені у частині 7 статті 118 Земельного кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави суду дійти висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом із цим з огляду на правові висновки постанов Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року по справі № 806/1316/18, від 17 грудня 2018 року по справі № 509/4156/15-а, від 27 листопада 2019 року по справі № 671/464/17, від 25 квітня 2018 року по справі № 461/2132/17, від 31 липня 2019 року по справі № 472/1286/17-ц, від 11 вересня 2019 року по справі № 472/1284/17-ц, від 4 травня 2020 року у справі № 802/1539/17-а поряд з прямо передбаченими законом формальними підставами для правомірного вчинення відмови органом публічної адміністрації можуть також використовуватись і суміжні причини, котрі унеможливлюють прийняття позитивного рішення на користь зацікавленої приватної особи, а саме: істотні недоліки матеріалів звернення, об`єктивна потреба віддання переваги публічним інтересам суспільства чи одного із претендентів тощо.

Тому, легальними підставами для вчинення владним суб`єктом правомірного управлінського волевиявлення у формі відмови можуть бути: 1) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; 2) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до законів нормативно-правових актів; 3) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів; 4) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам іншої містобудівної документації; 5) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць; 6) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів; 7) істотні недоліки матеріалів звернення; 8) потреба у віддані пріоритету публічному інтересу суспільства чи іншого учасника суспільних відносин; 9) намір заявника громадянина одержати у власність земельну ділянку за рахунок вже сформованого об`єкта цивільного обороту (існуючої земельної ділянки з конкретним кадастровим номером) поза межами процедури за ст.79-1 Земельного кодексу України; 10) припинення відповідного суб`єктивного права за рахунок використання у минулому тощо.

Приписи статті 136 Земельного кодексу України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є також самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Так, згідно з положеннями даної статті організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу. Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови. Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка міститься у його постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 340/1037/20, від 17 жовтня 2019 року у справі № 823/1120/16, від 8 листопада 2019 року у справі № 420/914/19. Також ця правова позиція була підтримана в інших постановах Верховного Суду, зокрема, від 23 січня 2020 року у справі № 620/1058/19, від 28 жовтня 2020 року у справі № 819/1976/17, від 22 жовтня 2020 року у справі № 815/7279/16, від 13 квітня 2021 року у справі № 818/1470/18, від 29 жовтня 2021 року у справі № 340/1039/20.

Суд зазначає, що на момент розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та прийняття відповідачем рішення з цього питання, рішення № 8/11-803 про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах, до якого була включена земельна ділянка, розташована за межами села Времівка Волноваського району Донецької області, з кадастровим номером :02:001:0592, яку позивач бажала отримати для ведення особистого селянського господарства - було прийнято відповідачем.

Враховуючи зазначене, суд вважає правомірним рішення відповідача від 6 серпня 2021 року № 8/11-952 про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області.

Щодо посилання позивача на постанову Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 826/17220/17, суд не приймає до уваги як не релевантну до обставин цієї справи, оскільки земельна ділянка, щодо якої було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, на торги не виставлялася.

Щодо посилань позивача на ту обставину, що спірне рішення прийнято відповідачем із порушенням місячного строку розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, передбаченого п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, суд зазначає, що вказане порушення не має своїм наслідком визнання рішення незаконним.

Щодо посилань позивача на те, що рекомендація постійної комісії з питань аграрної політики, земельних відносин, природокористування, планування території Великоновосілківської селищної ради, яка зазначена однією з підстав прийняття спірного рішення, прийнята 4 серпня 2021 року, коли рішення відповідача про включення земельної ділянки, яку бажає отримати позивач, в перелік земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, ще не було прийнято, суд зазначає, що вказана рекомендація не має обов`язковості для депутатів при розгляді питань, винесених на сесію.

Щодо посилань позивача на те, що рішення відповідача про включення земельної ділянки, яку бажала отримати позивач, в перелік земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення та/або прав на них, які виставляються на земельні торги (№ 8/11-803) та рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області (№ 8/11-952) прийняті відповідачем в один день 6 серпня 2021 року на одній сесії, суд зазначає, що вказана обставина не спростовує висновок суду про те, що при розгляді заяви позивача рішення про затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення та/або прав на них, які виставляються на земельні торги було прийнято.

Суд зауважує, що вказана обставина може бути підставою для розгляду питання про правомірність/неправомірність рішення відповідача № 8/11-803, яке в рамках даної справи не є спірним.

Стосовно посилань позивача на те, що у спірному наказі містяться посилання на розділ 3 п.п. 3.2.1 Правил благоустрою, затверджених рішенням сесії № 6/7-70 від 31 травня 2011 року, які не регулюють питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд зазначає, що включення у спірний наказ таких посилань не змінює тієї обставини, що єдиною фактичною підставою для відмови позивачу у задоволенні її клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою було включення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0592, за рахунок якої позивач бажала отримати землю у власність, включена до переліку земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення та/або прав на них, які виставляються на земельні торги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач довів належними та достатніми доказами правомірність спірного рішення, отже, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Великоновосілківської селищної ради (місцезнаходження: вул. Пушкіна, буд. 32, смт. Велика Новосілка, Донецька область, 85500) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 17 жовтня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.В. Кочанова