Справа № 580/9809/21
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року справа № 580/9809/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» далі - позивач) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.08.2021 №6, №6 та №6.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства України, оскільки висновки акту перевірки не відповідають нормам податкового законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами, натомість у позивача наявні всі первинні бухгалтерські документи з господарських операцій по поставці сільськогосподарської продукції, які реально відбулись між позивачем та його контрагентами, а тому позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду письмовий відзив на позов, у якому зазначив, що за наслідками проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Катеринопільський елеватор» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2013 по 31.12.2020, іншого законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, складено акт перевірки та встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства України, оскільки, у перевіряємому періоді позивачем було оформлено операції з придбання сільськогосподарської продукції у контрагентів-постачальників за первинними документами, які складені з порушенням норм діючого законодавства України та підтверджують факт неможливості здійснення певних поставок сільськогосподарської продукції. За таких обставин представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 зупинено провадження у справі.

Усною ухвалою суду від 15.08.2022, яка занесена секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі.

Усною ухвалою суду від 09.09.2022, яка занесена секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що на підставі направлень від 25.03.2021 №89/34-00-07-04, від 26.03.2021 №93/34-00-07- 06, №94/34-00-07-06, №95/34-00-07-06, №96/34-00-07-06, №92/34-00-07-06, №97/34-00- 07-06, виданих Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків та відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 15.03.2021 №28, працівниками відповідача проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Катеринопільський елеватор» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2013 по 31.12.2020, іншого законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020.

За результатами проведення планової перевірки складено акт від 23.07.2021 №226/34-00-07- 06/32580463 та встановлено наступні порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п.200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся на загальну суму 49177187 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п.200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в періоді, що перевірявся, на загальну суму 589 964 грн, у тому числі за вересень 2019 року в сумі 589964 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п.200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, у результаті чого зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну сум 40672500 грн.

За наслідками вищевказаної перевірки Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесені податкові повідомлення-рішення від 25.08.2021 №6, №6 та №6.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що питання, пов`язані з формуванням платником податкового кредиту, врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі ПК України).

Відповідно до пп.14.1.156 п. 14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

При цьому за змістом ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст. 1 Закону №996).

Отже, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення бухгалтерського обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних бухгалтерського обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Сам факт перерахування платником податків коштів контрагенту за відсутністю реального постачання останнім товарів/послуг не може зменшувати фінансовий результат до оподаткування, виходячи із такого.

Із матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір від 01.10.2020 №35786/к, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується у встановлені строки передати у власність позивача (МХП) для подальшого використання в господарській діяльності Товар, зазначений у Додатку 2 до договору, а позивач прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар. За домовленістю сторін в укладеному ними договорі базисні показники Товару, за які буде проводитись розрахунок, визначені у специфікації.

Відповідно до специфікації від 01.10.2020 №1 ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставити соняшник 2020 року в кількості 321 т за ціною 11250 грн./т, загальною вартістю 3611250 грн. Відповідно до умов Додатку 2 до договору №35782/к від 01.10.2020 року, Товар є продукцією власного виробництва.

Однак, під час документальної перевірки позивача Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків встановлено, що відповідно до податкової звітності у ФОП ОСОБА_1 відсутні трудові ресурси, об`єкти оподаткування, виробничі засоби.

Крім того, ОСОБА_1 зареєструвалась фізичною особою-підприємцем та стала на податковий облік лише 01.10.2020 року, тому вона не мала можливості виростити та поставити ТОВ «Катеринопільський елеватор» сільськогосподарську продукцію урожаю 2020 року.

Також судом встановлено, що між позивачем з ФОП ОСОБА_2 укладено договір від 01.10.2020 №35785/к, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 зобов`язується у встановлені строки передати у власність позивача (МХП) для подальшого використання в господарській діяльності Товар, зазначений у Додатку 2 до договору, а позивач прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар. За домовленістю сторін в укладеному ними договорі базисні показники Товару, за які буде проводитись розрахунок, визначені у специфікації.

Відповідно до специфікації від 01.10.2020 №1 ФОП ОСОБА_2 зобов`язується поставити соняшник 2020 року в кількості 329 т за ціною 11330 грн./т, загальною вартістю 3727570 грн. Відповідно до умов Додатку 2 до договору від 01.102020 №35785/к, Товар є продукцією власного виробництва.

Однак, під час документальної перевірки позивача Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків встановлено, що відповідно до податкової звітності у ФОП ОСОБА_2 відсутні трудові ресурси, об`єкти оподаткування, виробничі засоби.

Крім того, ОСОБА_2 зареєструвався фізичною особою-підприємцем та став на податковий облік лише 01.10.2020, тому він не мав можливості виростити та поставити ТОВ «Катеринопільський елеватор» сільськогосподарську продукцію урожаю 2020 року.

Судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_3 укладено договір від 01.10.2020 №35782/к, відповідно до якого ФОП ОСОБА_3 зобов`язується у встановлені строки передати у власність позивача (МХП) для подальшого використання в господарській діяльності Товар, зазначений у Додатку 2 до договору, а МХП прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар. За домовленістю сторін в укладеному ними договорі базисні показники Товару, за які буде проводитись розрахунок, визначені у специфікації.

Відповідно до специфікації від 01.10.2020 №1 ФОП ОСОБА_3 зобов`язується поставити соняшник 2020 року в кількості 325 т за ціною 11330 грн./т, загальною вартістю 3682250 грн.

Однак, під час документальної перевірки позивача Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків встановлено, що відповідно до податкової звітності у ФОП ОСОБА_3 відсутні трудові ресурси, об`єкти оподаткування, виробничі засоби.

Крім того, ОСОБА_3 зареєструвався фізичною особою-підприємцем та став на податковий облік лише 01.10.2020, тому він не мав можливості виростити та поставити ТОВ «Катеринопільський елеватор» сільськогосподарську продукцію урожаю 2020 року.

Також судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_4 укладено договір від 01.10.2020 №35781/к, відповідно до якого ФОП ОСОБА_4 зобов`язується у встановлені строки передати у власність МХП МХП) для подальшого використання в господарській діяльності Товар, зазначений у Додатку 2 до договору, а позивач прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар. За домовленістю сторін в укладеному ними договорі базисні показники Товару, за які буде проводитись розрахунок, визначені у специфікації.

Відповідно до специфікації від 01.10.2020 №1 ФОП ОСОБА_4 зобов`язується поставити соняшник 2020 року в кількості 328 т за ціною 11250 грн./т, загальною вартістю 3690000 грн. Відповідно до умов Додатку 2 до договору №35781/к від 01.10.2020, Товар є продукцією власного виробництва.

Однак, під час документальної перевірки позивача Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків встановлено, що відповідно до податкової звітності у ФОП ОСОБА_4 відсутні трудові ресурси, об`єкти оподаткування, виробничі засоби.

Крім того, ОСОБА_4 зареєструвалась фізичною особою-підприємцем та стала на податковий облік лише 01.10.2020, тому вона не мала можливості виростити та поставити ТОВ «Катеринопільський елеватор» сільськогосподарську продукцію урожаю 2020 року.

Також судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_5 укладено договори від 01.10.2020 №35779/к та №35780/к, відповідно до яких ФОП ОСОБА_5 зобов`язується у встановлені строки передати у власність позивача (МХП) для подальшого використання в господарській діяльності Товар, зазначений у Додатку 2 до договорів, а позивач прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар. За домовленістю сторін в укладеному ними договорах базисні показники Товару, за які буде проводитись розрахунок, визначені у специфікації.

Відповідно до специфікацій від 01.10.2020 №1 ФОП ОСОБА_5 зобов`язується поставити соняшник 2020 року в кількості 75 т за ціною 11250 грн./т, загальною вартістю 843750 грн., а також в кількості 247 т за ціною 11330 грн./т, загальною вартістю 2798510 грн. Відповідно до умов Додатку 2 до договорів №35779/к та №35780/к, Товар є продукцією власного виробництва.

Однак, під час документальної перевірки позивача Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків встановлено, що відповідно до податкової звітності у ФОП ОСОБА_5 відсутні трудові ресурси, об`єкти оподаткування, виробничі засоби.

Крім того, ОСОБА_5 зареєструвався фізичною особою-підприємцем та став на податковий облік лише 01.10.2020, тому він не мав можливості виростити та поставити ТОВ «Катеринопільський елеватор» сільськогосподарську продукцію урожаю 2020 року.

Також із матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_6 укладено договори від 01.10.2020 №35784/к та №35787/к, відповідно до яких ФОП ОСОБА_6 зобов`язується у встановлені строки передати у власність МХП МХП) для подальшого використання в господарській діяльності Товар, зазначений у Додатку 2 до договорів, а позивач прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар. За домовленістю сторін в укладеному ними договорі базисні показники Товару, за які буде проводитись розрахунок, визначені у специфікації.

Відповідно до специфікацій від 01.10.2020 №1 ФОП ОСОБА_6 зобов`язується поставити соняшник 2020 року в кількості 317 т за ціною 11250 грн./т, загальною вартістю 3566250 грн., а також кукурудзу 2020 року в кількості 650 т за ціною 5500 грн./т, загальною вартістю 3575000 грн.

Однак, під час документальної перевірки позивача Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків встановлено, що відповідно до податкової звітності у ФОП ОСОБА_6 відсутні трудові ресурси, об`єкти оподаткування, виробничі засоби.

Крім того, ОСОБА_6 зареєструвався фізичною особою-підприємцем та став на податковий облік лише 01.10.2020, тому він не мав можливості виростити та поставити ТОВ «Катеринопільський елеватор» сільськогосподарську продукцію урожаю 2020 року.

Із матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_7 укладено договори від 01.10.2020 №35774/к та №35775/к, відповідно до яких ФОП ОСОБА_7 зобов`язується у встановлені строки передати у власність МХП МХП) для подальшого використання в господарській діяльності Товар, зазначений у Додатку 2 до договорів, а позивач прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар. За домовленістю сторін в укладеному ними договорі базисні показники Товару, за які буде проводитись розрахунок, визначені у специфікації.

Відповідно до специфікацій від 01.10.2020 №1 ФОП ОСОБА_7 зобов`язується поставити кукурудзу 2020 року в кількості 576 т за ціною 5500 грн./т, загальною вартістю 3168000 грн., а також соняшнику 2020 року в кількості 50 т за ціною 11250 грн./т, загальною вартістю 562500 грн.

Однак, під час документальної перевірки позивача Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків встановлено, що відповідно до податкової звітності у ФОП ОСОБА_7 відсутні трудові ресурси, об`єкти оподаткування, виробничі засоби.

Крім того, ОСОБА_7 зареєструвалась фізичною особою-підприємцем та стала на податковий облік лише 01.10.2020, тому вона не мала можливості виростити та поставити ТОВ «Катеринопільський елеватор» сільськогосподарську продукцію урожаю 2020 року.

Суд звертає увагу, що позивачем до перевірки та матеріалів справи не надано документів, що підтверджує виробника отриманої від вищезазначених контрагентів сільськогосподарської продукції та її походження.

Крім того, із наявних у матеріалах справи податкових накладних вбачається, що замовниками перевезень є - ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_6 , а перевізниками - ТОВ «Транс Компані», ТОВ «Макс Логістік», ТОВ «Стріт Компані».

Разом з цим, відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Транс Компані», ТОВ «Макс Логістік», ТОВ «Стріт Компані» податкові накладні на ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_6 не виписувались та не реєструвались.

Отже із матеріалів акту перевірки та первинних бухгалтерських документів вбачається, що під час проведення перевірки встановлено факт використання ТОВ «Катеринопільський елеватор» у господарській діяльності ідентичного товару (сільськогосподарської продукції), яка ніби то отримана ним від його контрагентів, однак без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання товару.

Так, відповідно до Концептуальної основи фінансової звітності, виданої у вересні 2010 року Радою з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку, існує тісний зв`язок між понесенням витрат і створенням активів, але обидва процеси не обов`язково збігаються. Отже, коли суб`єкт господарювання несе видатки, це може свідчити, що відбувався пошук майбутніх економічних вигід, але це не є остаточним доказом одержання об`єкта, який відповідає визначенню активу. Так само, відсутність відповідних витрат не виключає можливості, що об`єкт відповідає визначенню активу і, отже, може визнаватися в балансі. Наприклад, об`єкти, передані суб`єктові господарювання безкоштовно, можуть відповідати визначенню активів. Актив - це ресурс, контрольований суб`єктом господарювання в результаті минулих подій, від якого очікують надходження майбутніх економічних вигід до суб`єкта господарювання

Відповідно до Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку п. 1 «Подання фінансової звітності», загальний сукупний дохід - це зміна у власному капіталі протягом періоду внаслідок операцій та інших подій, окрім тих змін, що виникли внаслідок операцій з власниками, які діють згідно з їх повноваженнями власників.

Міжнародний стандарт бухгалтерського обліку у п. 18 «Дохід» визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття в фінансовій звітності, зокрема, дохід - це валове надходження економічних вигід протягом періоду, що виникає в ході звичайної діяльності суб`єкта господарювання, коли власний капітал зростає в результаті цього надходження, а не в результаті внесків учасників власного капіталу.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до п 135.1 ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини та той факт, що дійсне джерело походження отриманої ТОВ «Катеринопільський елеватор» від вищезазначених контрагентів сільськогосподарської продукції документально не підтверджено, що є порушенням п. 44.1, п.44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, тому позивачем занижено базу оподаткування податком на прибуток всього у сумі 30553325 грн., в тому числі за 2020 рік у сумі 30553325 грн.

Також із матеріалів справи судом встановлено, що за результатами документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ «Катеринопільський елеватор» по декларації за лютий 2020 року від 20.03.2020 № з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ, що сплачуються на рахунок платника, або у рахунок сплати грошових зобов`язань за лютий 2020 року складено акт від 19.05.2020 №693/28-10-42-03/32580463, яким зафіксовано взаємовідносини з контрагентами, реальність здійснення яких у ході перевірки не доведено на суму 36 608 975 грн.

Так, актом перевірки ТОВ «Катеринопільський елеватор» від 19.05.2020 №693/28-10-42-03/32580463 встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3, п. 198.6, ст. 198 та п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту по декларації з ГТ7Ш за лютий 2020 року у сумі ПДВ 7321795,09 грн., що призвело до завищення значення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 6 065 455,57 грн. та суми яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2020 року на 1256339,52 грн. по взаємовідносинам з: ТОВ «Ранок 2017» за січень 2020 року на суму ПДВ 368614,95 грн., що призвело до завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за лютий 2020 року на суму ПДВ 368614,95 грн., та завищення податкового кредиту в періоді лютий 2020 року на суму ПДВ 1438016,06 грн., яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2020 року на суму ПДВ 1256339,52 грн., що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (завищення від`ємного значення) на суму ПДВ 181676,54 грн.; ТОВ «Агріс Захід» за січень 2020 року на суму ПДВ 1973594,87 грн., що призвело до завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за лютий 2020 року на суму ПДВ 1973594,87 грн. та завищення податкового кредиту в періоді лютий 2020 року на суму ПДВ 635106,41 грн., що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; ФГ «Плай» за лютий 2020 року на суму ПДВ 268641,81 грн., що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; ТОВ «Полісся Агроінвестрой» за січень 2020 року на суму ПДВ 734968,03 грн., що призвело до завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за лютий 2020 року на суму ПДВ 734968,03 грн. та завищення податкового кредиту в періоді лютий 2020 року на суму ПДВ 1778767,01 грн., що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; ФГ Агро «Польове» за лютий 2020 року на суму ПДВ 124085,95 грн., що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

На підставі зазначеного акту перевірки податковий орган прийняв податкові повідомлення-рішення від 10.06.2020 № та №.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 у справі №580/2235/20, яке набрало законної сили 17.02.2021, відмовлено повністю у задоволенні позову ТОВ «Катеринопільський елеватор» про визнання протиправним та скасування ППР від 10.06.2020 № та №, які винесені у зв`язку із не підтвердженням реальності здійснення господарських відносин з ТОВ «Ранок 2017», ТОВ «Агріс Захід», ФГ «Плай», ТОВ «Полісся Агроінвестрой», ФГ Агро «Польове».

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно п. 135.1 ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Таким чином, ТОВ «Катеринопільський елеватор» завищено базу оподаткування податком на прибуток у сумі 36608975 грн.

Крім того, відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату-до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 ПКУ з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Судом із матеріалів справи встановлено, що між позивачем та ТОВ «Модус Агро» укладено договір поставки від 23.10.2020 №22084/к.

Згідно відомостей з ЄРПН за період з 01.01.2020 по 30.12.2020 ТОВ «Модус Агро» складено податкові накладні на реалізацію на адресу позивача соняшника у кількості 526,22т.

Згідно звітності за формою №20-ОПП ТОВ «Модус Агро» задекларовано орендовані земельні ділянки загальною площею 565,6308 га, однак відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ТОВ «Модус Агро» має в оренді земельні ділянки лише площею 197 га (загальна площа земельних ділянок складає 762,765 га), якої не достатньо для вирощування соняшника у кількості 526,22 т, як наслідок, для подальшої реалізації зазначеної у податкових накладних с/г продукції на адресу позивача.

Таким чином, складені ТОВ «Модус Агро» первинні документи на поставку сільськогосподарської продукції не можуть бути підтвердженням фактичного руху товару від ТОВ «Модус Агро» до ТОВ «Катеринопільський елеватор», оскільки вони не відповідають фактичному руху активів.

Крім того, між позивачем та ФГ «Ольга» укладено договори поставки від 03.11.2020 №22267/к, від 11.11.2020 №22380/к від 13.11.2020 №22451/к від 28.12.2020 №22803/к

Згідно відомостей з ЄРПН за період з 01.01.2020 по 30.12.2020 ФГ «Ольга» складено податкові накладні на реалізацію на адресу позивача сої нестандартної 2020 року у кількості 90,52 т, соняшника некласного 2020 року у кількості 9,7 т та кукурудзи на кормові потреби 3 класу 2020 року у кількості 98,08 т.

Однак, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у ФГ «Ольга» встановлено відсутність у користуванні земельних ділянок, хоча у договорах поставки зазначено, що товар є продукцією власного виробництва ФГ «Ольга».

Отже, складені ФГ «Ольга» первинні документи на поставку сільськогосподарської продукції не можуть бути підтвердженням фактичного руху товару від ФГ «Ольга» до ТОВ «Катеринопільський елеватор», оскільки вони не відповідають фактичному руху активів.

Також, між позивачем та ТОВ «Врожай-Агро» було укладено договори від 06.03.2018 №12183/к та №12170/к.

Згідно відомостей з ЄРПН ТОВ «Врожай-Агро» складено податкові накладні на реалізацію соняшника у кількості 742,06 т на адресу позивача та реалізацію сої у кількості 477,28 т на адресу позивача.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ТОВ «Врожай-Агро» у 2018 році мало у користуванні земельні ділянки площею лише 11,7079 га, якої не достатньо для вирощування соняшника у кількості 742,06 т та сої у кількості 477,28 т, як наслідок, для подальшої реалізації зазначеної у податкових накладних с/г продукції на адресу позивача.

Відповідно до звіту ТОВ «Врожай-Агро» за ф. №20-ОПП транспорті засоби відсутні, закупівлі послуг транспортування у податковому періоді не встановлено, що свідчить про неможливість підтвердження транспортування зернових ТОВ «Врожай-Агро» на адресу позивача.

Таким чином, складені ТОВ «Врожай-Агро» первинні документи на поставку сільськогосподарської продукції не можуть бути підтвердженням фактичного руху товару від ТОВ «Врожай-Агро» до ТОВ «Катеринопільський елеватор».

Між позивачем та ТОВ «Благодійний Союз» укладено договори поставки від 08.04.2020 №20397/к, від 10.04.2022 №20455/к, від 09.09.2020 №21231/к, від 22.09.2020 №21462/к, від 13.11.2020 №22443/к.

Згідно відомостей з ЄРПН за період з 01.01.2020 по 30.12.2020 ТОВ «Благодійний Союз» складено податкові накладні на реалізацію соняшника у кількості 9520,372 т на адресу позивача та реалізацію кукурудзи у кількості 8260,340 т на адресу позивача.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ТОВ «Благодійний Союз» у 2020 році мало у користуванні земельні ділянки площею лише 2365,9463 га, якої не достатньо для вирощування соняшника у кількості 9520,372 т і кукурудзи у кількості 8260,340 т, як наслідок, для подальшої реалізації зазначеної у податкових накладних с/г продукції на адресу позивача.

Таким чином, складені ТОВ «Благодійний Союз» первинні документи на поставку сільськогосподарської продукції не можуть бути підтвердженням фактичного руху товару від ТОВ «Благодійний Союз» до ТОВ «Катеринопільський елеватор».

Крім того, між позивачем та ФГ «Бугаєнко В.В.» укладено договір від 13.11.2020 №22435/к.

Згідно відомостей з ЄРПН за період з 01.01.2020 по 30.12.2020 ФГ «Бугаєнко В.В.» складено податкові накладні на реалізацію на адресу позивача кукурудзи на кормові потреби 3 класу 2020 року у кількості 495,26 т.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ФГ «Бугаєнко В.В.» у 2020 році мало у користуванні земельні ділянки площею 101,4151 га, з них у період проведення основних агротехнічних робіт по вирощуванню кукурудзи лише площею 83,3151 га, якої не достатньо для вирощування кукурудзи на кормові потреби 3 класу 2020 року у кількості 495,26 т, як наслідок, для подальшої реалізації зазначеної у податкових накладних с/г продукції на адресу позивача.

Отже, складені ФГ «Бугаєнко В.В.» первинні документи на поставку сільськогосподарської продукції не можуть бути підтвердженням фактичного руху товару від ФГ «Бугаєнко В.В.» до ТОВ «Катеринопільський елеватор».

Також, між позивачем та ФГ «Руслана Плюс» укладено договір поставки від 24.09.2019 №19030/к.

Згідно відомостей з ЄРПН за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 ФГ «Руслана Плюс» складено податкові накладні на реалізацію на адресу позивача соняшника некласного 2019 року у кількості 436,86 т.

Однак, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у ФГ «Руслана Плюс» встановлено відсутність у еористуванні земельних ділянок, хоча у договорах поставки зазначено, що товар є продукцією власного виробництва ФГ «Руслана Плюс».

Таким чином, складені ФГ «Руслана Плюс» первинні документи на поставку сільськогосподарської продукції не можуть бути підтвердженням фактичного руху товару від ФГ «Руслана Плюс» до ТОВ «Катеринопільський елеватор», оскільки вони не відповідають фактичному руху активів.

Крім того, між позивачем та ФГ «Скарбниця-Агро» укладено договір поставки від 02.11.2020 №22240/к.

Згідно відомостей з ЄРПН за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 ФГ «Скарбниця-Агро» складено податкові накладні на реалізацію на адресу позивача соняшника некласного 2020 року у кількості 536,16 т.

Однак, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у ФГ «Скарбниця-Агро» лише починаючи з 23.10.2020 у користуванні перебували земельні ділянки площею 84,5049 га, тобто на початок здійснення агротехнічних робіт були відсутні у користуванні земельні ділянки, хоча у договорах поставки зазначено, що товар є продукцією власного виробництва ФГ «Руслана Плюс».

Таким чином, складені ФГ «Скарбниця-Агро» первинні документи на поставку сільськогосподарської продукції не можуть бути підтвердженням фактичного руху товару від ФГ «Скарбниця-Агро» до ТОВ «Катеринопільський елеватор», оскільки вони не відповідають фактичному руху активів.

Крім того, між позивачем та ТОВ «Капітал Рітейл» укладено договір поставки від 14.08.2020 №14082020.

Згідно відомостей з ЄРПН за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 ТОВ «Капітал Рітейл» складено податкові накладні на реалізацію на адресу позивача висівки пшеничної у кількості 338,96 т.

Так, у складених ТОВ «Капітал Рітейл» видаткових накладних зазначено місце їх складання - м. Київ, однак відповідно до звітності форми №20-ОПП у ТОВ «Капітал Рітейл» відсутні будь-які об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, які б знаходились у м. Києві, також відсутнє придбання послуг з оренди об`єктів, які б знаходились у м. Києві.

Під час перевірки контролюючим органом не було встановлено придбання ТОВ «Капітал Рітейл» послуг оренди об`єктів оподаткування, інформація про земельні ресурси відсутня, у зв`язку з неподанням відповідної звітності.

Таким чином, складені ТОВ «Капітал Рітейл» первинні документи на поставку сільськогосподарської продукції не можуть бути підтвердженням фактичного руху товару від ТОВ «Капітал Рітейл» до ТОВ «Катеринопільський елеватор», оскільки вони не відповідають фактичному руху активів.

Крім того, між позивачем та ТОВ «Миргородський комбінат хлібопродуктів» укладено договір поставки від 02.11.2020 №021120-К.

Згідно відомостей з ЄРПН за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 ТОВ «Миргородський комбінат хлібопродуктів» складено податкові накладні на реалізацію на адресу позивача висівки пшеничної у кількості 453,38 т.

Так, у складених ТОВ «Миргородський комбінат хлібопродуктів» видаткових накладних зазначено місце їх складання - м. Маріуполь, однак відповідно до звітності форми №20-ОПП у ТОВ «Миргородський комбінат хлібопродуктів» відсутні будь-які об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, які б знаходились у м. Маріуполь, також відсутнє придбання послуг з оренди об`єктів, які б знаходились у м. Маріуполь.

Під час перевірки контролюючим органом не було встановлено придбання ТОВ «Миргородський комбінат хлібопродуктів» послуг оренди об`єктів оподаткування, інформація про земельні ресурси відсутня, у зв`язку з неподанням відповідної звітності.

Таким чином, складені ТОВ «Миргородський комбінат хлібопродуктів» первинні документи на поставку сільськогосподарської продукції не можуть бути підтвердженням фактичного руху товару від ТОВ «Миргородський комбінат хлібопродуктів» до ТОВ «Катеринопільський елеватор», оскільки вони не відповідають фактичному руху активів.

Суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток (витрат) та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Однак, суд наголошує, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єктом оподаткування податку на прибуток та витрати.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ та його подальше бюджетне відшкодування. Крім того, прояв такої обачності й обережності при виборі постачальника послуг та вчинення будь - яких дій на предмет перевірки податкової «доброчесності» контрагента, зокрема за доступними електронними базами даних на сайті контролюючого органу (база платників ПДВ, база анульованих свідоцтв платників ПДВ, база недобросовісних платників ПДВ, база місць масової реєстрації платників податків, отримання завірених копій статутних та реєстраційних документів, копій паспорта особи, яка підписуватиме договір, довідку про кількість співробітників контрагента, тощо), перевірки загальнодоступної інформації щодо наявності кримінальних проваджень за участю контрагента, в подальшому свідчитимуть на користь висновку, що платником податків вжито належні та достатні дії щодо його обізнаності на предмет податкової «надійності» такого контрагента та вказуватимуть на правомірність формування податкового обліку за господарськими операціями з таким контрагентом.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №816/1422/17.

Однак, під час розгляду справи судом встановлено, що правовідносини між ТОВ «Катеринопільський елеватор» та ТОВ «Модус Агро», ФГ «Ольга», ТОВ «Врожай-Агро», ТОВ «Благодійний Союз», ФГ «Бугаєнко В.В.», ФГ «Руслана Плюс», ФГ «Скарбниця-Агро», ТОВ «Капітал Рітейл»,ТОВ «Миргородський комбінат хлібопродуктів» - оформлені лише документально, оскільки їх реальність не підтверджується через неможливість встановити джерело погодження сільськогосподарської продукції, яка у період, що перевірявся, реалізована вищевказаним контрагентам-посатчальникам, відсутність у контрагентів достатньої кількості трудових ресурсів, оборотних коштів, виробничих активів, земельних ділянок при значних обсягах реалізованої сільськогосподарської продукції тощо.

Одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина була визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

У зв`язку із вищевказаними обставинами суд вважає, що податкові повідомлення-рішення від 25.08.2021 №6, №6 та №6 є правомірними та скасуванню не підлягають, відповідно, позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 139,242-245, 255,295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ