Справа № 320/7112/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 жовтня 2022 року № 320/7112/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області та Міського голови Броварської міської ради Київської області Сапожка Ігоря Васильовича про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Броварської міської ради Київської області та Міського голови Броварської міської ради Київської області Сапожка Ігоря Васильовича, у якому просить суд (орфографія та пунктуація автора збережені):

- визнати протиправними дії сесії Броварської міської ради Київської області, пов`язані із прийняттям рішення від 26.11.2020 року, щодо заяви позивача від 02.11.2020 року №9-5-/1-1960 п.2 2. Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 ****від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960, відмовити у наданні в пільговому порядку земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не відповідає нормам статей 118, 123 Земельного кодексу України;

- скасувати пункт 2 пов`язаний із прийняттям рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 26.11.2020 року, щодо заяви позивача від 02.11.2020 року №9-5-/1-1960 п.2 2. Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 ****від 02.11.2020року №9-5-/1-1960, відмовити у наданні в пільговому порядку земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не відповідає нормам статей 118,123 Земельного кодексу України;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960 відповідно до вимог; Прошу розглянути на черговій сесії Броварської міської ради питання надання в пільговому порядку земельної ділянки заявнику для індивідуального житлового будівництва в розмірі до 0.10 гектара, відповідно діючи як суб`єкти владних повноважень, згідно ст. 16, 22, 58 Конституції України п.2. пп.6 п. 6. ст. 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ч.2 п. 18 ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та міждержавної угоди Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців, Закону України Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, п.20.20. Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому що заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни II групи, також прирівняний до осіб з інвалідністю внаслідок ВВВ III групи, та має право на пільги і переваги встановлені законодавством СССР для інвалідів Великої Вітчизняної війни, також відселений із території зараження від ЧАЄС, тому має право на пільгове відведення земельної ділянки згідно Законів та Конституції України, та відвести дану земельну ділянку протягом року з часу надання даної заяви (або надання графічного матеріалу з позначеною вільною земельною ділянкою в м. Бровари);

- визнати протиправними дії сесії Броварської міської ради Київської області, пов`язані із прийняттям рішення від 26.11.2020 року, щодо заяви позивача від 12.11.2020 року №9-5-Л-2049 п.З 3. Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 12.11.2020 року №9-5-Л-2049, відмовити у наданні в пільговому порядку земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не відповідає нормам статей 118,123 Земельного кодексу України;

- скасувати пункт 3 пов`язаний із прийняттям рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 26.11.2020 року, щодо заяви позивача від 12.11.2020 року №9-5-Л-2049 п.3 3. Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 12.11.2020 року №9-5-Л-2049, відмовити у наданні в пільговому порядку земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не відповідає нормам статей 118,123 Земельного кодексу України;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.11.2020 року №9-5-Л-2049 відповідно до вимог; Прошу розглянути на черговій сесії Броварської міської ради питання надання в пільговому порядку земельної ділянки заявнику для індивідуального житлового будівництва в розмірі до 0.10 гектара, відповідно діючи як суб`єкти владних повноважень, згідно ст. 16, 22, 58 Конституції України п.2. пп.6 п. 6. ст. 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ч.2 п. 18 ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та міждержавної угоди Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців, Закону України Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, п.20.20. Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому що заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни II групи, також прирівняний до осіб з інвалідністю внаслідок ВВВ III групи, та має право на пільги і переваги встановлені законодавством СССР для інвалідів Великої Вітчизняної війни, також відселений із території зараження від ЧАЄС, тому має право на пільгове відведення земельної ділянки згідно Законів та Конституції України, та відвести дану земельну ділянку протягом року з часу надання даної заяви (або надання графічного матеріалу з позначеною вільною земельною ділянкою в м. Бровари);

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за порушення ст. 15, 20 Закону України Про звернення громадян, яка не розглянула заяви ОСОБА_1 від 07.09.2020 року на сесії міської ради, яка змінила предмет та підстави звернення Позивача та розглянула за його відсутності, без надання можливості додатково обґрунтувати свої вимоги та примушенням надавати графічні матеріали до заяви, який не передбачений законодавством про відведенні земельної ділянки, відповідно заяви позивача;

- визнати протиправними дії та бездіяльність міського голову м. Бровари Броварської міської ради, м. Бровари Київської області Сапожко Ігор Васильовича, який не розглянув заяви ОСОБА_1 від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960 та 12.11.2020 року №9-5-Л-2049 та за відмову керівника органу влади розглянути заяви позивача особисто та за присутності позивача та ненадання повної відповіді на заяви позивача, з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення;

- зобов`язати міського голову м. Бровари Броварської міської ради м. Бровари Київської області Сапожко Ігор Васильовича, розглянути заяву Позивача від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960 та 12.11.2020 року №9-5-Л-2049 особисто та в присутності позивача, відповідно Закону України Про звернення громадян та відповідно Рішення Конституційного Суду України 27 лютого 2020 року Рішення Конституційного суду України від 17.07.2018 року, справа № 1-11/2018(3830/15), Постанови Касаційного адміністративного суду від 02.07.2020 року справа №361/4237/17, п. 2 ч. 6 п. 6 ст. 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, п.20. ст..20 Закону України Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Закону України Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду п. 18 ст. 13. ч.2.п.15.ст.15. Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, міждержавної угоди Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників т; інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців, ст. ст. 3. 16. 22. 40. 55. 56. 57.58. Конституції України, Статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з підстав та предмету зверненні Позивача, з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятою рішення;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за фальшування проекту рішення Броварської міської ради від 16.11.2020 року, щодо розгляду заяв позивача від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960 та 12.11.2020 року №9-5-Л-2049, з посиланням на не існуючі рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, будівництва та архітектури, засіданні якої відбулося лише 19.11.2020 року, та відповідно рішення сесії Броварської міської ради від 26.11.2020 року, прийняте на підстави сфальшованих даних;

- скасувати проект рішення Броварської міської ради від 16.11.2020 року, щодо розгляду заяв позивача від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960 та 12.11.2020 року №9-5-Л-2049, з посиланням на ні існуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, будівництва та архітектури засідання якої відбулося лише 19.11.2020 року, та відповідно скасувати рішення сесії Броварської міської ради від 26.11.2020 року, в частини розгляду заяв позивача від 02.11.2020 року №9-5-/І 1960 та 12.11.2020 року №9-5-Л-2049;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, відшкодувати матеріальні збитки ОСОБА_2 в розмірі 2 000 000 гривен (два мільйони гривен), та стягнути з відповідача кошти в розмірі 2 000 000 гривен (два мільйони гривен);

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 розмірі 2 000 000 гривен (два мільйони гривен), та стягнути з відповідача кошти в розмірі 2 000 00 гривен, (два мільйони гривен);

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, та Президента України, надати звіт про виконання судового рішення, згідно ст. 129-1 Конституції України; Стаття 129-1. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати уточнену позовну заяву з урахуванням зауважень суду (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати засвідчену копію заяви позивача від 07.09.2020 з доказами її подання до Броварської міської ради Київської області (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску такого строку (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати суду письмові пояснення щодо одночасного подання позову у цій справі та оскарження в апеляційному порядку ухвали Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 про повернення позовної заяви у справі №320/6192/21, з тим самим предметом та з тих самих підстав, що і у цій справі (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати суду обґрунтований розрахунок суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до відшкодування (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати копії усіх заповнених сторінок паспорту громадянина України ОСОБА_1 (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення.

14.07.2021 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява щодо усунення неіснуючих недоліків позовної заяви, для позбавлення позивача доступу до суду, у якій позивачем заявлено відвід головуючому судді.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Дудіну С.О. залишено без розгляду у зв`язку з недотриманням процесуального строку для її подання (подання заяви до моменту відкриття провадження у справі).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.07.2021, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021, позовну заяву було повернуто позивачу з усіма доданими до неї документами.

Постановою Верховного Суду від 27.07.2022 ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом від 24.08.2022 справу передано раніше визначеному складу суду судді Дудіну С. О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. у справі №320/7112/21, а матеріали адміністративної справи №320/7112/21 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами автоматизованого розподілу 06.09.2022 матеріали адміністративної справи №320/7112/21 були передані судді Пановій Г.В. для розгляду заяви позивача для відвід судді.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 (суддя Панова Г.В.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. в адміністративній справі №320/7112/21.

09.09.2022 матеріали справи були передані для продовження розгляду судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 календарних днів з дня вручення копії даної ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було: надати оригінал позовної заяви з додатками разом з примірниками позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи; надати обґрунтований розрахунок суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до відшкодування.

27.09.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява "на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2022, справа №320/7112/21, щодо продовження терміну на усунення недоліків позовної заяви, для позбавлення позивача доступу до суду", в якій заявлено відвід головуючому судді у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. у справі №320/7112/21 та передано матеріли справи до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 (суддя Горобцова Я.В.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. в адміністративній справі №320/7112/21.

Матеріали справи №320/7112/21 були передані для продовження розгляду судді Дудіну С.О.

Суд зазначає, що позивачем до заяви "на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2022, справа №320/7112/21, щодо продовження терміну на усунення недоліків позовної заяви, для позбавлення позивача доступу до суду" додано оригінал позовної заяви з додатками разом з примірниками позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи. Отже, в цій частині позивачем були виконані вимоги суду, викладені в ухвалі від 13.09.2022.

Проте, позивачем не надано суду обґрунтований розрахунок суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до відшкодування, про необхідність надання якого було зазначено в ухвалах від 22.06.2021 та від 13.09.2022.

У вказаній заяві позивач, спростовуючи необхідність надання такого розрахунку, стверджує про те, що Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 не встановив факт ненадання позивачем обґрунтованого розрахунку розміру моральної та матеріальної шкоди, заявленої позивачем до відшкодування. На думку позивача, оцінка доказам щодо розміру моральної та матеріальної шкоди має бути надана під час розгляду справи по суті.

Натомість, суд звертає увагу позивача на те, що «докази щодо розміру моральної та матеріальної шкоди» та «розрахунок моральної та матеріальної шкоди» не є тотожними поняттями.

Так, відповідно до положень частин першої та другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Верховним Судом в постанові від 27.07.2022 у цій справі було викладено твердження (з яким повністю погоджується суд першої інстанції) про те, що на стадії прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі суд позбавлений можливості надати оцінку тим чи іншим доказам, зясувати їх достатність для вирішення справи, їх належність та допустимість, а тому повернення позовної заяви з підстав ненадання тих чи інших доказів не можна визнати обгрунтованим.

Натомість суд зауважує, що ані ухвалою від 22 червня 2021 року про первинне залишення позовної заяви без руху у цій справі, ані у постановлених у подальшому ухвалах, Київський окружний адміністративний суд не вимагав від позивача надання доказів понесення та розміру моральної та матеріальної шкоди.

Так, суд зазначив виключно про необхідність надання позивачем обґрунтованого розрахунку суми, що стягується (матеріальної та моральної шкоди), як того вимагає пункт 3 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх рішеннях.

При цьому судом було детально описано практичне значення необхідності надання позивачем такого розрахунку.

Так, надання позивачами обґрунтованого розрахунку заявленої до відшкодування шкоди є запобіжником зловживання позивачами процесуальними правами у вигляді можливого штучного створення умов для розгляду за правилами загального позовного провадження тих справ, які за своєю суттю та змістом (окрім вимоги про стягнення шкоди) є справами незначної складності та підлягають вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах, зокрема, щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення аналогічного змісту містить стаття 257 КАС України.

Таким чином, заявлення позивачами вимог про відшкодування шкоди у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, без наведення обґрунтованого розрахунку суми, що стягується, може призвести до створення позивачами штучних передумов для розгляду за правилами загального позовного провадження справ, предмет та обставини яких за своєю суттю свідчать про незначну складність цих справ та можливість їх розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з метою процесуальної економії.

У протилежному ж випадку, без наведення обґрунтованого розрахунку суми, що стягується, позивачам було б достатньо лише заявити по заподіяння відповідачем шкоди у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та викласти у прохальній частині позовної заяви вимогу про відшкодування такої суми для того, щоб будь-яка справа автоматично підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. Вочевидь, такий алгоритм дій позивачів нівелював би саму суть закріпленого законодавцем інституту спрощеного позовного провадження.

Натомість, суд зауважує, що одними з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами (ч.3 ст.2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з положеннями статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зауважує, що перелік прикладів зловживань процесуальними правами, наведений у частині другій статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, не є вичерпним, що підтверджується вживанням законодавцем прислівника зокрема.

Водночас одним з випадків зловживань процесуальними правами є подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Отже, надання позивачами обґрунтованого розрахунку заявленого до відшкодування розміру шкоди є необхідним з точки зору запобігання можливості зловживань з боку недобросовісних позивачів їхніми процесуальними правами.

За таких обставин, враховуючи, що предмет та обставини цієї справи (за виключенням вимоги про відшкодування шкоди) свідчать про можливість її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, надання позивачем обґрунтованого розрахунку суми шкоди, заявленої до відшкодування, є необхідним також для підтвердження того, що позивачем не допущено зловживань наданими йому процесуальними правами з метою штучного створення передумов для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах Zubac v. Croatia, Beles and Others v. the Czech Republic, №47273/99, пп. 50-51 та 69, та Walchli v. France, №35787/03, п. 29).

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

З урахуванням цього, закріплена в процесуальному законодавстві вимога про необхідність надання позивачами обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення шкоди, на переконання суду, є необхідним (позитивним) формалізмом, який сприяє належному здійсненню правосуддя, запобігає зловживанню позивачами процесуальними правами, з метою недопущення нівелювання інституту спрощеного позовного провадження.

Верховний Суд у численних рішеннях виклав правовий висновок про необхідність надання позивачами обґрунтованого розрахунку шкоди, заявленої до відшкодування (у тому числі моральної), та залишення позовних заяв без руху у випадку невиконання позивачами такого обов`язку.

Зокрема, такий висновок викладено (серед багатьох інших судових рішень):

- в ухвалі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №9901/360/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 92972228), правомірність якого підтверджено постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2021 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 96890769);

- в ухвалі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №9901/352/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 92787437);

- в ухвалі Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №9901/345/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 92601959);

- в ухвалі Верховного Суду від 27.10.2020 у справі №9901/189/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 92482614);

- в ухвалі Верховного Суду від 26.10.2020 у справі №9901/313/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 92457998).

З урахуванням викладеного, з метою усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно було надати суду обґрунтований розрахунок суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до відшкодування.

Натомість, незважаючи на продовження судом процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, ОСОБА_1 вимоги процесуального законодавства не виконав та не надав обґрунтований розрахунок шкоди, заявленої до відшкодування.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

При цьому, суд враховує, що в іншій частині вимоги суду були виконані (щодо надання оригіналу позовної заяви з додатками разом з примірниками позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи).

За таких обставин, застосування судом такого процесуального наслідку як повернення позовної заяви в цілому, без врахування того, що частина недоліків позивачем була усунута, не буде пропорційним та обмежить право позивача на доступ до суду і стане перешкодою для захисту його прав.

Отже, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвал суду від 22.06.2021 та від 13.09.2022 у повному обсязі, суд вважає за необхідне позовну заяву повернути в частині позовних вимог про:

- зобов`язання Броварської міської ради Київської області, відшкодувати матеріальні збитки ОСОБА_2 в розмірі 2000000 гривен (два мільйони гривен), та стягнути з відповідача кошти в розмірі 2000000 гривен (два мільйони гривен);

- зобов`язання Броварської міської ради Київської області, відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 розмірі 2000000 гривен (два мільйони гривен), та стягнути з відповідача кошти в розмірі 200000 гривен, (два мільйони гривен).

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву повернути позивачу в частині позовних вимог про:

- зобов`язання Броварської міської ради Київської області, відшкодувати матеріальні збитки ОСОБА_2 в розмірі 2000000 гривен (два мільйони гривен), та стягнути з відповідача кошти в розмірі 2000000 гривен (два мільйони гривен);

- зобов`язання Броварської міської ради Київської області, відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 розмірі 2000000 гривен (два мільйони гривен), та стягнути з відповідача кошти в розмірі 200000 гривен, (два мільйони гривен).

2. Роз`яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Дудін С.О.