Справа № 461/9393/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 461/9393/21 пров. № А/857/9359/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Приступи Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської митниці,

на рішення Галицького районного суду м.Львова від 09 червня 2022 року (суддя Романюк В.Ф., час ухвалення 11:08 год., місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 10.06.2022),

в адміністративній справі №461/9393/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці,

про скасування постанови та закриття провадження у справі,

встановив:

У листопаді 2021 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Львівської митниці, в якому просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил 1560/20900/21 від 19.10.2021 року, а провадження у справі закрити.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 09.06.2022 року адміністративний позов задоволено. Скасувано постанову у справі про порушення митних правил винесеної начальником Львівської митниці Ніжніковим І.М. від 19.10.2021р. у справі про порушення митних правил №1560/20900/21, про притягнення ОСОБА_1 за ст.485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 696843,27 грн.. Проведення у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст.485 МК України - закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що громадянином ОСОБА_1 використовувався товар (транспортний засіб марки «LEXUS» модель «RХ 400» бувший у використанні, номер кузова НОМЕР_1 , рік виробництва 2007), стосовно якого при ввезенні на митну територію України надано пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України. Апелянт також зауважує, що оформлений транспортний засіб за митною декларацією №UA209180/2021/031135 від 13.07.2021 був класифікований за кодом , однак дана норма в частині спрощеного митного оформлення на вказаний транспортний засіб не повинна застосовуватися. З огляду на зазначене вважає скаржник, що митне оформлення згаданої митної декларації здійснено без дотримання вимог Закону.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 09.06.2022 і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач з доводами та вимогами апеляційної скарги не погодився, подавши на неї відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки Lexus RX 400, VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , що зареєстрований в реєстраційних органах Великої Британії та був ввезений на митну територію України у 2012 році в режимі тимчасового ввезення (а.с. 57).

Після прийняттям 15.04.2021 Верховною Радою України Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби» (далі - Закон №1403-ІХ) та Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України (далі - Закон №1403-ІХ) та набрання ними чинності позивач мав намір здійснити митне оформлення транспортного засобу легкового автомобіля марки Lexus RX 400, VIN НОМЕР_1 з метою наступного його реєстрації в реєстраційних органах України.

З цією метою позивач отримав сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу серії КСЦ №054451 від 09.07.2021, а також 13 липня 2021 року звернувся до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , з яким уклав договір про надання брокерських послуг №13/07/2021/1, відповідно до умов якого ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання з надання послуг, пов`язаних із декларуванням належного позивачу автомобіля (а.с. 83).

Того ж дня митним брокером ОСОБА_3 у відділ митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці подано митну декларацію №UA209180/2021/31135 для здійснення оформлення транспортного засобу марки Lexus, модель RX 400, з номером кузова (VIN) НОМЕР_1 . До декларації додано наступні документи: копію мого паспорта, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в реєстраційних органах Великої Британії, договір купівлі-продажу транспортного засобу, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, заяву на фізичний огляд товару, договір про надання послуг митного брокера, а також квитанцію про сплату на рахунок Львівської митниці обов`язкових платежів на суму 44600 грн, у тому числі й 8500 грн - добровільно сплачених до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як це передбачено абзацом 2 пункту 9-7 Розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України (а.с. 22, 56).

Факт сплати позивачем митних платежів підтверджується квитанцією (а.с. 25), у якій відображена загальна сума платежів, а також відомостями декларації форми МД-2, у графі 47 якої вказано код виду платежу «096» та сума 8500 грн..

Того ж дня митний брокер повідомив позивача, що оформлення автомобіля у митному відношенні завершене. Прибувши у митний пост «Городок», позивач отримав екземпляр митної декларації №UA209180/2021/31135 із проставленим відбитком печатки працівника митниці та посвідчення серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу.

Також судом встановлено, що 17 серпня 2021 року головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці Левочко Р.Б. складено протокол №1560/20900/21 про порушення митних правил громадянином України ОСОБА_1 , а саме, використання товару (транспортний засіб марки «LEXUS» модель «RХ 400» бувший у використанні, номер кузова НОМЕР_1 , рік виробництва 2007), стосовно якого при ввезенні на митну територію України надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України (а.с. 52-54).

Постановою начальника Львівської митниці Ніжніковим І.М. в справі про порушення митних правил від 19.10.2021 №1560/20900/21 визнано винним ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 696843,27 грн. (а.с. 17-19).

Зі змісту оскаржуваної постанови видно, що 13.07.2021 до митного контролю у відділ митного оформлення №2 митного пості «Городок» Львівської митниці декларантом ОСОБА_3 подано митну декларацію типу ІМ40АА №UА209180/2021/31135 для здійснення оформлення товару: «транспортний засіб марки «LEXUS» модель «RХ 400» бувший у використанні, номер кузова НОМЕР_1 , рік виробництва 2007». Відповідно до поданої митної декларації та товаросупровідних документів одержувачем вказаного транспортного засобу та особою відповідальною за фінансове врегулювання громадянин України ОСОБА_1 . Декларування вказаного транспортного засобу здійснювалось декларантом ОСОБА_4 відповідно до договору про надання послуг митного брокера №13/07/2021/1 від 13 07.2021 року. У своїх поясненнях гр. ОСОБА_3 повідомив, що 21.07.2021 у зв язку із відмовою гр. ОСОБА_1 сплачувати митні платежі у повному об`ємі, ним була подана заява про анулювання митної декларації. Відповідно до інформації наявної в базах даних Державної митної служби України транспортний засіб марки «LEXUS» модель «RХ 400» бувший у використанні, номер кузова НОМЕР_1 ввезено на митну територію України 17.05.2012 громадянином ОСОБА_5 (адрес проживання Англія) смугою руху «зелений коридор» в митному режимі «тимчасове ввезення». Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України, митний орган вважав, що використання транспортного засобу іншою особою, ніж тою, якою такий транспортний засіб ввезено на митну територію України, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку якими було надано такі пільги.

Не погодившись із наведеною вище прийнятою відповідачем постановою від 19.10.2021 у справі про порушення митних правил, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі ж норми містяться і в статті 280 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП (як і передбачено статтею 495 МК України), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Згідно ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення (порушення митних правил) та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, а також об`єктивного та повного встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для правильного прийняття рішення.

Частина 2 ст.459 МК України встановлює, що загальним суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил вважається особа, яка досягла 16-річного віку, а при вчиненні порушення митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Разом з тим, з врахуванням диспозицій статей 468-485 МК України, суб`єктами певних порушень митних правил можуть бути лише спеціальні суб`єкти, тобто особи, які крім загальних ознак, визначених ч.2 ст.459 МК України, наділені певними додатковими ознаками.

Відповідно до ст.485 МК України, порушенням вважається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Згідно з ч.1 ст.498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до частин 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, обов`язок доводити правомірність рішення у цій справі покладається на суб`єкта владних повноважень, яким у цій справі є відповідач Львівська митниця.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що як встановлено матеріалами справи і не заперечено відповідачем, що митне оформлення транспортного засобу марки Lexus, модeль RX 400, з номером кузова (VIN) НОМЕР_1 здійснювалося на підставі, умовах та в порядку, що визначений Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» від 15.04.2021 №1403-IX.

Відповідно до абзацу 1 пункту 9-7 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України визначено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Встановлено, що транспортний засіб марки Lexus, модeль RX 400, з номером кузова (VIN) НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України 17.05.2012 смугою руху «зелений коридор» в митному режимі «тимчасове ввезення». Тобто, станом на 31 грудня 2020 року перебував у митному режимі тимчасового ввезення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 9-7 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, та добровільною сплатою до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Як достовірно з`ясовано судом, позивачем здійснено сплату необхідних митних платежів та добровільно сплачено до Державного бюджету України кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 8500 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями та відміткою в МД-2 у графі 47.

Згідно із Договором купівлі-продажу від 08.04.2012, позивач є власником транспортного засобу марки Lexus, модeль RX 400, з номером кузова НОМЕР_1 .

Встановлені обставини дають підстави вважати, що відповідач неправомірно виніс постанову в справі про порушення митних правил №1560/20900/21 від 19.10.2021, оскільки в силу положень пункту 9-7 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України позивач звільнений від відповідальності за правопорушення, що визначені статтею 485 МК України.

Надаючи правову оцінку доводам апелянта про те, що митне оформлення за митною декларацією №UA209180/2021/031135 від 13.07.2021 здійснено без дотримання вимог Закону, зокрема, оформлений транспортний засіб за вказаною МД був класифікований за кодом 8703 40 90 30, однак дана норма в частині спрощеного митного оформлення на вказаний транспортний засіб не повинна була застосовуватися, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував наступне.

Так, розмір стягнення, який повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення розміру митних платежів, які необхідно сплатити порушнику.

За змістом п.1 ч.1 ст.50 МК України, для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395 (далі Методика №142/5/2092) зазначено, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п.7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс - листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Згідно із п.7.53.5 Методики №142/5/2092, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL - адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення відповідач керується службовою запискою відділу митних платежів, контролю митної вартості митно тарифного регулювання ЗЕД від 17.08.2021 року.

Згідно з такою запискою сума митних платежів, яку мав сплатити ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України в митному режимі Іморт становить 232281 грн. 09 копійок.

Отже, відомості щодо вартості транспортного засобу марки Lexus, модeль RX 400, з номером кузова НОМЕР_1 , зазначені у такій службовій записці є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Для отримання точних і достовірних відомостей у такому випадку існує необхідність звернення до експертів-товарознавців для визначення митної вартості автомобіля.

Відповідно до статті 508 МК України, однією із процесуальних дій у справі про порушення митних правил є експертиза, яка в свою чергу відповідно до вимог статей 515, 516 МК України призначається на підставі постанови посадової особи митного органу, у провадження якої знаходиться справа про порушення митних правил, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо.

Відповідно до приписів ст.516 МК України зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Судом враховується, що доказів проведення експертного дослідження вартості вищевказаного автомобіля, під час якого було б враховано технічний стан автомобіля, його комплектація та пробіг, визначені джерела інформації про вартість аналогічних автомобілів, у матеріалах справи відсутні, і відповідач на такі обставини не посилається.

Крім того, зі змісту службової записки вбачається, що визначена вартість є орієнтовною, а для більш точної інформації щодо нарахування необхідних до сплати митних платежів потрібно звернутись до спеціалізованої експертної організації. Службова записка підрозділу митниці може використовуватись для службових цілей, однак не відповідає ознакам допустимого доказу в справі про порушення митних правил. Цією ж службовою запискою керується митний орган при визначені коду УКТ ЗЕД для відповідного транспортного засобу.

Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, визначає порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару.

Відповідно до цього Порядку, класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України Про Митний тариф України, з урахуванням пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Рішення про визначення коду товару - документ установленої форми, який оформлюється посадовими особами ВМП, уповноваженими особами ПМО чи митного поста у разі необхідності прийняття рішення про класифікацію товарів.

Тобто, відповідач повинен був прийняти відповідне рішення про визначення коду товару у відповідності з процедурою, що передбачена згаданим Порядком. Однак, відповідач обмежився лише службовою запискою, що була сформовано вже після здійснення митного оформлення автомобіля, а саме 17.08.2021.

Суд першої інстанції правильно зауважив, що доказом у справі про порушення митних правил згідно з п.4 ч.1 ст.495 МК України може бути висновок експерта, а не службова записка посадової особи митного органу.

Наведене дає підстави вважати, що висновок про необхідну до сплати суму митних платежів та належного коду УКТ ЗЕД ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим при вирішенні питань щодо визначення розміру штрафу у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім цього, транспортний засіб марки Lexus, модeль RX 400, з номером кузова (VIN) НОМЕР_1 13 липня 2021 році був розмитнений, щодо транспортного засобу були завершені всі митні формальності, було сплачені усі необхідні митні платежі, та сам транспортний засіб був випущений у вільний обіг.

Наведеним спростовуються відповідні доводи апеляційної скарги про те, що митне оформлення митної декларації №UA209180/2021/031135 від 13.07.2021 здійснено без дотримання вимог Закону.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.3 ст.286 КАС України, за недоведеності у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення судом першої інстанції сформовано правильний висновок про те, що оскаржана постанова від 19.10.2021 підлягає скасуванню, а провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст.485 МК України закриттю.

Доводи апелянта такий висновок суду не спростовують, а свідчать про невірне трактування фактичних обставин справи та норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 09 червня 2022 року в адміністративній справі №461/9393/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування постанови та закриття провадження у справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді О. М. Довгополов
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови суду складено 14.10.2022 року