Справа № 712/4038/22
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №712/4038/22
Провадження № 2а/712/68/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

за участю секретаря - П`ятун Я.О.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представником якого є Накоп`юк Ярослав Володимирович, до інспектора СРПП ВПД № 1 Мартинова Вадима Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП ВПД № 1 Мартинова Вадима Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову серії БАБ №790013 від 29.05.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначав, що 29.05.2022 року СРПП ВПД № 1 Мартиновим В.С. було винесено постанову серії БАБ № 790013 від 29.05.2022 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510,0 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 29.05.2022 року о 16-20 год. рухаючись по автомобільній дорозі Золотоноша-Сміла-Умань на відрізку 43 км та керуючи транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , розмовляв по мобільному телефону, чим порушив пп. д) п.2.9 ПДР України.

Позивач вказує, що рухаючись по автомобільній дорозі Золотоноша-Сміла-Умань на відрізку 43 км, не користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, доказів протилежного співробітниками поліції надано не було. Посилаючись на те, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення від 29.05.2022 року його було протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності, просив визнати дії відповідача протиправними, а зазначену постанову скасувати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.06.2022 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідачем Головного управління Національної поліції в Черкаській області до суду скеровано відзив на адміністративний позов, згідно якого з вимогами адміністративного позову відповідач не погодилися, просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві, де зазначено, що позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими, оскаржувана постанова працівником поліції винесена правомірно у зв`язку з порушенням позивачем ПДР України.

Представник позивача скерував до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги з підстав, вказаних у позові, просив стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3000 грн.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії БАБ № 790013 від 29.05.2022 року про притягнення позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510,0 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 29.05.2022 року о 16-20 год. рухаючись по автомобільній дорозі Золотоноша-Сміла-Умань на відрізку 43 км та керуючи транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , розмовляв по мобільному телефону, чим порушив пп. д) п.2.9 ПДР України.

Причиною спору між сторонами стали, на думку позивача, неправомірні дії відповідача щодо винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки він не розмовляв по телефону під час керування транспортним засобом, а тому у відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для притягнення його до відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП: доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, відповідачем не надано суду доказів (фотозйомки чи відеозапису) на підтвердження порушення позивачем ч. 2 ст. 122 КУпАП, як того вимагає ст. 251 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заперечуючи вину у вчиненні зазначеного правопорушення, позивач зазначав, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, не доведена.

При винесенні постанови інспектор поліції не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

За замістом ч. 6 ст. 258 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Постанова від 29.05.2022 року, складена відповідачем, не може оцінюватися судом у розумінні ст. 73 КАС України, оскільки заперечуються позивачем, і інші докази, які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з положень ст. 77 КАС України відповідач зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Втім, у даному випадку матеріали справи не місять жодних доказів (пояснень осіб, свідків, фото або відео фіксації) на підтвердження порушення позивачем вимог ПДР, окрім висновків посадової особи патрульної поліції, що зафіксовані в оспорюваній постанові. При цьому будь яких доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві, суду також не надано.

Таким чином, доказів порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.9. 2 (д) ПДР України не надано.

В зв`язку з чим суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що 29.05.2022 року о 16-20 год. ОСОБА_1 , рухаючись по автомобільній дорозі Золотоноша-Сміла-Умань на відрізку 43 км та керуючи транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , розмовляв по мобільному телефону, чим порушив пп. д) п.2.9 ПДР України.

В зв`язку з вищевикладеним та на підставі документів, що долучені до адміністративної справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов в є таким, що підлягає задоволенню, оскільки його доводи є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а постанова про адміністративне правопорушення від 29.05.2022 року відносно ОСОБА_1 є незаконною та не обґрунтованою, в зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку про скасування вищевказаної постанови, то суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами першою та другою статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частин третьої-четвертої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6 ст. 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.7 ст.139 КАС України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року в праві 925/1137/19.

Вбачається, що для того, щоб встановити, чи скористалась особа своїм правом на професійну правничу допомогу, наявність у неї у зв`язку з цим судових витрат та їх розмір, сторона має надати відповідні докази в установленому законом порядку.

У даній справі такі докази подані разом із відповіддю на відзив.

В позові вказувалось, що орієнтовна сума судових витрат пов`язаних з правової допомогою складає 3 000,00 грн.

На підтвердження наданої у справі правової допомоги позивачем надано:

-Договір про надання правової допомоги від 06.06.2022, укладений між Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси», за змістом п.4.10 за результатами надання правової допомоги складається Акт виконаних робіт;

-Акт № 134-06/01 виконаних робіт від 15.09.2022 за змістом якого адвокатом виконано вказаний у акті перелік робіт, вартість послуг складає 3000 грн.

Також надано рахунок на оплату №134 -06/01 від 15.09.2022 року послуг адвоката в розмірі 3 000 грн.

Суд звертає увагу на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо судових витрат, викладеною, зокрема, в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia, заява № 58442/00), за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Такі ж критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Отже, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної конкретної справи, суд враховує наступне.

Предметом спору у даній справі є оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 510,00 грн, в той час як правничу допомогу адвокатом визначено у розмірі 3 000,00 грн.

Значне перевищення розміру адвокатських вимог над сумою позовних вимог свідчить про неспівмірність заявлених позовних вимог та розміру правничої допомоги, визначеної представником позивача.

Крім того, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до частини шостої статті 12 КАС України дана категорія справи відноситься до справ незначної складності.

Враховуючи все викладене в сукупності, суд, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлена позивачем сума є надмірною та неспівмірною із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому приходить висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в даній конкретній справі, який підлягає відшкодуванню за рахунок Департаменту, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 2 000,00 грн.

На підставі викладеного, ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 71, 251-254, 268, 287 КУпАП, ст.ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВПД № 1 Мартинова Вадима Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити частково.

Постанову серії БАБ № 790013 від 29.05.2022 року інспектора СРПП ВПД № 1 Мартинова Вадима Сергійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. скасувати, провадження в справі закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул.Федора Ернста, 3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений ним судовий збір в сумі 396,96 гривень та 2 000,00 грн (дві тисячі гривень) судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч.4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 18.10.2022 року.

Головуючий: Т.Є. Троян