Справа № 640/17226/22
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 жовтня 2022 року м. Київ № 640/17226/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Головного управління ДПС у м. Києві
до Державного підприємства «ЕТУ «Воденергоремналадка»
про надання дозволу на реалізацію майна,-
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР ВП: 44116011) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «ЕТУ «Воденергоремналадка» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 49-а, код ЄДР: 01035271), в якому просить суд надати дозвіл на реалізацію майна ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка», яке перебуває у податковій заставі згідно актів опису майна від 31.10.2018 № 338/26-15-17-02-17 з метою погашення усієї суми податкового боргу боржника.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

В порушення вимог п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві не зазначено власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вимог даної норми позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Разом з тим, у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до розгляду справи по суті.

Вирішуючи по суті вказане клопотання, суддя виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» також встановлено перелік суб`єктів, які звільнені від сплати судового збору, серед яких органи Державної податкової служби відсутні.

Більш того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з тим, дія ст. 8 Закону України «Про судовий збір» також не розповсюджується на Державну податкову службу України та її територіальні органи щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

В той же час, суд звертає увагу на те, що органи Державної податкової служби є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктом, що реалізує свою владну компетенцію, а відсутність чи недостатність фінансування їх діяльності не може свідчити про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення його сплати.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на плановий бюджетний період розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів. На суму власних надходжень і відповідних видатків, які здійснені згідно з тимчасовими кошторисами та не заплановані в розписі, оформляється довідка про зміни до кошторису в частині спеціального фонду.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суддя вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Таким чином, клопотання податкового органу про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 26.01.2018 у справі № К/9901/854/17 та від 24.06.2019 у справі № 0940/1481/18 (№ К/9901/17085/19), від 11.05.2022 у справі № 640/16523/21)

В той же час, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання суб`єктом владних повноважень до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2022 - 2481,00 грн.

Відтак, за звернення до суду з даним позовом позивачу слід сплатити судовий збір у загальному розмірі 2481,00 грн.

Також, в порушення вимог ч. 2 ст. 79 та ч. 4 ст. 161 КАС України позивачем до матеріалів позовної заяви не надано суду вимоги про сплату боргу від 17.09.2014 № 20777-25, а також доказів надіслання /вручення такої вимоги відповідачу. Не надано також доказів того, що усі рахунки Державного підприємства «ЕТУ «Воденергоремналадка» закриті, у тому числі не надано інкасових доручень, звернення податкового органу до банківських установ та відповідей банківських установ на такі звернення щодо списання коштів до Державного бюджету,

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України (у редакції після 15.12.2017) для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС України (у редакції до 15.12.2017) для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

Тобто, як тримісячний строк звернення (у редакції після 15.12.2017), так і шестимісячний строк звернення до суду (у редакції КАС України до 15.12.2017) у суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Як зазначає позивач у позовній заяві податковим органом було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 17.09.2014 № 20777-25.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2015 у справі № 826/6260/15 позов ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві до Деджавного підприємства «Експлуатаційне-технічне підприємство» «Воденергоремналадка» задоволено та стягнуто з останнього заборгованість по авансових внесках з податку на прибуток у розмірі 242 096,00 грн.

Однак, як зазначив позивач у позовній заяві, податковим органом було вжито заходів щодо стягнення коштів з розрахункових рахунків платника податків, відкритих у банківських установах на підставі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2015 у справі № 826/6260/15, однак, додає, що враховуючи, що вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу, у контролюючого органу виникло право на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Тобто, зважаючи на те, що судове рішення щодо стягнення податкового боргу у справі № 826/6260/15 було прийнято 27.04.2015, яке набрало законної сили 22.06.2015, що свідчить про те, що податковий орган починаючи з 23.06.2015 зобов`язаний був вчиняти дії щодо погашення з відповідача такої суми заборгованості, що однак не дало результатів протягом другого півріччя 2015 року, починаючи з 01.01.2016 у позивача, як суб`єкта владних повноважень виникло право на звернення до суду з даним позовом у шестимісячний строк, передбачений абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС України (у редакції до 15.12.2017).

Однак, до суду з даним позовом позивач звернувся 05.10.2022, тобто із значним пропуском строку звернення до суду, пропуск щодо чого складає більше 5 років).

Натомість, заяви про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду позовна заява не містить, а також доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску суду не надано.

Наведене вище свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду (вул. Болбочана Петра, 8, корп. 1, блок А, м. Київ, 01051) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви:

1) заяви із зазначенням власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

2) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2481,00 грн.;

3) належним чином засвідчених копій доказів, на які позивач посилається у позовній заяві, у тому числі вимогу про сплату боргу від 17.09.2014 № 20777-25, докази надіслання /вручення такої вимоги відповідачу, докази того, що усі рахунки Державного підприємства «ЕТУ «Воденергоремналадка» закриті, інкасові доручення, звернення податкового органу до банківських установ та відповіді банківських установ на такі звернення щодо списання коштів до Державного бюджету;

4) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом із обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про відстрочення сплати судового збору,- відмовити.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Відповідно до положень ст. 169 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про залишення позову без руху не оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.А. Кармазін