Справа № 712/6487/22
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №712/6487/22
Провадження № 2а/712/86/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

за участю секретаря - П`ятун Я.О.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Хижняк О.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26.08.2022 позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.08.2022 в період 01 год. 48 хв. -01 год. 49 хв. в м.Черкаси по вул.Сумгаїтська, 1 інспектор взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Черкаській області ст. лейтенант поліції Хижняк О.В. виніс постанову серії ДП 18 №522745 від 13.08.2022 року про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Dawoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому передав право користування ОСОБА_1 , 2004 року народження, який не мав права керувати транспортним засобом, чим порушив п.2.9 г) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, накладене штраф у розмірі 3400 грн.

Вважає постанову серії ДП 18 №522745 від 13.08.2022 року незаконною, оскільки відео з реєстратора №475079 не доводить факту керування транспортним засобом неповнолітнім. При винесені оскаржуваної постанови відповідачем не дотримано вимог ст.258, 278, 279 КУпАП, Розгляд справи на місці порушено права позивача, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ним ПДР України, у постанові відсутні докази того, що відео реєстратор №475079 зафіксував керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_2 і передачу ним керування цим автомобілем ОСОБА_3 , 2004 року народження.

Посилаючись на викладене, просить скасувати постанову, винесену інспектором взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Черкаській області ст. лейтенантом поліції Хижняком О.В., ДП 18 №522745 від 13.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн., провадження по справі закрити.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2022 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідачем- Управлінням патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції до суду скеровано відзив на адміністративний позов, згідно якого з вимогами адміністративного позову відповідач не погодився.

3.08.2022 року близько 00 год. 13 хв. відповідач 1 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку в м.Черкаси та виконував службові обов`язки відповідно до повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію».

Зазначив, що під час несення служби відповідач 1 отримав виклик про те, що водій автомобіля Daewoo Sens д.н.з. НОМЕР_2 , керував транспортним засобом не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1. а) «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

По прибуттю на місце події, відповідачем 1 було становлено, що водієм автомобіля Daewoo Sens д.н.з. НОМЕР_2 був громадянин ОСОБА_3 , а право керування даним транспортним засобом йому надав його брат ОСОБА_1 (позивач), який є власником даного транспортного засобу.

Керуючись п.2.1 ПДР, відповідач 1 повідомив позивача про підстави зупинки та про необхідність пред`явити посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу загальнообов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Після встановлення особи позивача, відповідач 1, в порядку ст.278, ст.279 КУпАП розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, роз`яснив йому права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП.

Розглянувши справу у відповідності до ст.280, 258, ч.2 ст.33, ч.2 ст.36 КУпАП, ст.252 КУпАП було винесено постанову ДП 18 №522745 від 13.08.2022 року за ч. 2 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

Під час розгляду справи у ОСОБА_3 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим відносно нього було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, а відносно позивача протокол за ч.1 ст.130 за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння. На підтвердження факту вчинення правопорушення до відзиву додано відеозаписи з нагрудного службового відеореєстратора інспектора, якими зафіксовано спілкування з позивачем, процедуру розгляду справи, пояснення позивача щодо передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування даною категорією транспортних засобів та перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Представник відповідача у відзиві зазначав, що протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 КУпАП. Усі інші твердження позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються наданими суду доказами.

Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 13.08.2022 інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Хижняком О.В. прийнято постанову серії ДП 18 №522745 від 13.08.2022 року про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Dawoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому передав право користування ОСОБА_1 , 2004 року народження, який не мав права керувати транспортним засобом, чим порушив п.2.9 г) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту тощо (в тому числі ст. 126 КУпАП).

Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за порушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в пунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, а саме: справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема статтею 126 КУпАП.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Хижняком О.В.

Відповідальність за частиною 2 статті 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Поліцейський виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 №522745 від 13.08.2022 року року про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Dawoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому передав право користування ОСОБА_1 , 2004 року народження, який не мав права керувати транспортним засобом, чим порушив п.2.9 г) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема статтею 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП України (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Так судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі складена з огляду на не те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Dawoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому передав право користування ОСОБА_1 , 2004 року народження, який не мав права керувати транспортним засобом, цей факт не заперечується самим позивачем.

Такий безумовний та очевидний факт встановлено і відеозаписом реєстратора №475079 закріпленим на форменому одязі патрульного.

Відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис зазначені в п.7 постанови ДП 18 №522745 від 13.08.2022.

Крім того, суд наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Доводи позивача, про те, що доказів вчинення ним будь-яких порушень, внаслідок яких у інспектора виникало право вимагати від позивача пред`явити документ на транспортний засіб, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини не є підставою для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.(постанова ВС справа №524/126/17 від 16 серпня 2019 року).

Враховуючи наведене, інспектором обґрунтовано було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Посилання позивача на те, що йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було надано можливості скористатись правовою допомогою, спростовується доданим до відзиву відеозаписом, з якого видно, що позивачу був наданий достатній час для залучення адвоката.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 №5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч.4 ст.258 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини в п.32 справи "Максименко проти України" обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч.2 ст.126 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту, а тому відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Відтак, подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд звертає увагу на те, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Враховуючи, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху, інспектор діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений законом, оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, вважаю необхідним залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Хижняк О.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 17.10.2022 року.

Головуючий: Т.Є. Троян