Справа № 540/8105/21
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/8105/21
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача - Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, в якому просила:

- визнати протиправною та дискримінаційною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач) щодо не поновлення пенсії ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та дискримінаційним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 06.05.2021 року про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 , викладене в листі від 09.09.2021 року за вих. № 6571-6246/Б-03/8-2100/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009, на вказаний нею банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області кошти в сумі 100 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 протиправними та дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відмовлено у поновлені пенсії.

В обґрунтування позову зазначала, що ОСОБА_1 як громадянка України, що постійно проживає за кордоном в державі Ізраїль, має право на отримання пенсії, яке закріплено рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року. Також позивач зазначала, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду у справі №540/3409/20 від 28.12.2020 року, яке набрало законної сили 07.04.2021 року, визнано протиправним та скасовано рішення Пенсійного фонду про відмову у поновлені пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язано повторно розглянути заяву позивачки про поновлення пенсії за віком та прийняти рішення відповідно до Закону № 1058-ІV, з урахуванням висновків суду. Представник позивача звернувся до Пенсійного фонду із відповідною заявою, надавши вказане рішення суду, але відповідач своїм рішенням відмовив у поновленні пенсії ОСОБА_1 чим грубо порушив її права та законні інтереси на отримання пенсії.

Позивач зазначала, що відмова у поновленні пенсії з підстав відсутності архівної пенсійної справи є незаконною, оскільки рішенням суду у справі №540/3409/20 вже встановлено та визначено, що відсутність пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, позивач не має нести негативних наслідків через її відсутність, оскільки протилежне позбавляє її права на відновлення пенсії. Рішення, дії та бездіяльність відповідача позивач вважає дискримінаційними та такими, що суперечать чинному законодавству.

Так, на думку позивача, відповідач порушує конституційне право на пенсійне забезпечення у старості, а тому такі дії відповідача мають бути визнані протиправними. Крім того, позивач зазначала, що вказані протиправні дії органу Пенсійного фонду призвели до порушення ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки є втручанням в її майнові права.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 викладене в листі від 09.09.2021 вих. № 6571-6246/Б-03/8-2100/21.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у не поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ..

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити виплату ОСОБА_1 пенсію за віком з 29.07.2020 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України фонду України в Херсонській області.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

За результатами апеляційного перегляду, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року змінено, шляхом викладення четвертого абзацу його резолютивної частини в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, ) поновити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пенсію за віком з 07 жовтня 2009 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів».

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року залишено без змін.

ГУПФУ в Херсонській області також подало апеляційну скаргу на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року, я в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що Головним управлінням під час розгляду документів, поданих представником позивача, не виявлені документи, які б підтверджували факт призначення ОСОБА_1 пенсії. Таким чином, Головне управління вважає, що поновлення виплати пенсії позивачу неможливо без наявних матеріалів пенсійної справи, яка б надавала можливість з`ясувати вид пенсії, підстави припинення виплати пенсії, дату зняття з обліку, та відповідно, встановити розмір пенсії на відповідну дату.

Позивач, ОСОБА_1 , своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу, не скористалася.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що спірні відносини між сторонами виникли внаслідок відмови Пенсійного фонду у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є громадянкою України та в 1996 році виїхала до держави Ізраїль на постійне місце проживання.

Також судом першої інстанції встановлено, що за наслідками звернення до суду за захистом порушеного права на поновлення виплати пенсії за віком, у справі № 540/3409/20, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФУ в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення № 6833/03-16 від 10.08.2020 року про відмову у поновлені пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , зобов`язано ГУПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії за віком від 29.07.2020 року та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, з урахуванням висновків суду та в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 року по справі № 540/3409/20, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року - залишено без змін.

18.05.2021 року судом було видано виконавчий лист № 917 2021р. щодо стягнення з Пенсійного фонду понесених позивачем судових витрат у сумі 420,40 грн. та виконавчий лист № 1195 2021р. щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії за віком від 29.07.2020 та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, з урахуванням висновків суду.

Також судом встановлено, що представник позивача 19.08.2021 року через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся до останнього із клопотанням про виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року по справі №540/3409/20.

В свою чергу, представник відповідача зазначав, що на виконання рішення суду у справі №540/3409/20 Головним управлінням 20.04.2020 року здійснено запит за №2100-0201-10/19287 до Пенсійного фонду Російської Федерації щодо витребування архівної пенсійної справи ОСОБА_1 та 10.08.2021 року від Пенсійного фонду Російської Федерації надійшов лист від 14.07.2021 №10.4-9855, яким повідомлено, що пенсійна справа на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ні в діючій, ні в архівній базі пенсійних справ не значиться.

Так, на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року у справі №540/3409/20, на підставі листа відповіді Пенсійного фонду Російської Федерації від 14.07.2021 року №10.4-9855, відділом перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення ГУПФУ в Херсонській області розглянуто повторно заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.07.2020 року та додані до неї документи.

Рішенням ГУПФУ в Херсонській області № 3275/03-16 від 06.05.2021 року відмовлено в поновленні виплати пенсії, у зв`язку із відсутністю пенсійної справи ОСОБА_1 , оскільки, на думку відповідача, така підстава унеможливлює встановити вид пенсії, яку остання отримувала до припинення її виплати, та яку необхідно поновити.

Листом від 09.09.2021 року ГУПФУ в Херсонській області повідомило представника позивача Меламеда В. про прийняте рішення щодо відмови у поновленні пенсії ОСОБА_1 .

Вважаючи протиправним рішення про відмову у поновленні виплати пенсії, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 визнано неконституційними положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому підстави для припинення права особи на отримання пенсії, відсутні. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач, як громадянин України, незалежно від його проживання в Державі Ізраїль, вправі користуватися всіма своїми конституційними правами, в тому числі і на пенсійне забезпечення, а тому за відсутності законодавчих перешкод відповідач зобов`язаний відновити йому виплату пенсії.

При цьому, суд вважав, що належним захистом прав позивача є зобов`язання орган Пенсійного фонду поновити виплату пенсії з дати звернення до органу Пенсійного фонду з відповідною заявою. В задоволенні вимог про стягнення з відповідача 100 000 грн. моральної шкоди суд відмовив з огляду на їх необґрунтованість.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року, за результатами перегляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , скаргу задоволено частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року змінено, шляхом викладення четвертого абзацу його резолютивної частини в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, ) поновити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пенсію за віком з 07 жовтня 2009 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів».

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року залишено без змін.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відновлення виплати пенсії має проводитися з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 07 жовтня 2009 року у справі № 25-рп/2009 без обмеження її виплати жодними строками, оскільки саме з 07 жовтня 2009 року виникли підстави для поновлення конституційного права позивача на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону № 1058-ІV, а тому саме з цього часу орган Пенсійного фонду має відновити виплату пенсії позивачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 323 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, зазначену в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, ОСОБА_1 оскаржує рішення, дії та бездіяльність органу Пенсійного фонду щодо відмови у поновленні та виплаті пенсії, згідно висновків рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року, яким визнано неконституційними положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що забороняли виплату пенсії при виїзді на місце постійного проживання за кордон.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Згідно ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положенням ст. 151-2 Конституції України визначено, що рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року у справі №540/3409/20 частково задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення № 6833/03-16 від 10.08.2020 року про відмову ОСОБА_1 у поновлені пенсії за віком, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії за віком від 29.07.2020 року та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, з урахуванням висновків суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року у справі №540/3409/20 залишено без змін.

Зокрема, в даному рішенні суду у справі №540/3409/20 встановлено та зафіксовано, що рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно Конституційним Судом зроблено висновок, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

За своїм змістом рішення Конституційного Суду України надає висновок щодо неконституційності положень Закону №1058-ІV стосовно пенсіонерів, які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Внаслідок його ухвалення у таких осіб відновилось право на отримання призначеної пенсії, а у органів Пенсійного фонду України відновився обов`язок поновити виплату такої пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера.

У вказаному рішенні Херсонського окружного адміністративного суду встановлено, що належним органом, який уповноважений на вирішення питання щодо поновлення виплати пенсії позивачці є ГУ ПФУ в Херсонській області; з січня 1990 року позивачці призначена пенсія, виплата якої припинена 28.10.1996 року.

29.07.2020 року позивач звернулася із заявою про витребування пенсійної справи, поновлення виплати пенсії та її перерахунку до ГУ ПФУ в Херсонській області, відповідно до п.4 Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг № 234, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №234 (далі - Порядок № 234) територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку, що відповідно є обов`язком відповідача.

Вказаним рішенням також зафіксовано, що 29.07.2020р. ОСОБА_1 звернулася із заявою до ГУ ПФУ в Херсонській області про призначення та перерахунок пенсії, до якої були додані нотаріально засвідчені копії наступних документів: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорту для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), дійсний до 29.01.2024р., трудової книжки; довідка про перейменування №1990 від 12.09.2013р., довідка про видачу довідки про заробітну плату на підставі первинних документів №1988 від 12.09.2013р., довідка про заробітну плату за період роботи 1985-1990р. №1987 від 12.09.2013р. «Феодосія Тепломережа» (оригінал); особиста декларація; заява про витребування пенсійної справи, копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копія довіреності.

Суд також вказав у рішенні, що відсутність пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, оскільки протилежне позбавляє його права на її відновлення, яке він має згідно Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009, та застосовуючи аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10.12.2020 № 200/3663/16-а (2-а/200/210/16) адміністративне провадження №К/9901/29957/18 вказано, що пенсійна справа має бути відновлена відповідно до вимог чинного законодавства України у зв`язку з її втратою чи знищенням.

Таким чином, в рішенні суду встановлені обставини призначення ОСОБА_1 з січня 1990 року пенсії за віком, виплата якої була припинена 28.10.1996, після того, як вона виїхала на постійне місце проживання за кордон до країни Ізраїль, а відсутність пенсійної справи, згідно висновків суду, не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії позивачці, оскільки позивач не може нести негативних наслідків за відсутності такої.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 78 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування та обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до норм ч. 4 ст. 78 КАС України зазначені обставини не підлягають доказуванню в даній справі як такі, що встановлені у справі №540/3409/20, та не можуть бути спростовані відповідачем у цій справі, оскільки усі необхідні правові питання щодо права та підстави для такого звернення, порядок розгляду Пенсійним фондом такої заяви та наступні дії відповідача за наслідками її отримання дослідженні та висвітлені в рішенні суду у справі № 540/3409/20.

Крім того, судом встановлено, що на виконання рішення суду у справі №540/3409/20 Головним управлінням 20.04.2020 року було здійснено запит за №2100-0201-10/19287 до Пенсійного фонду Російської Федерації щодо витребування архівної пенсійної справи ОСОБА_1 та 10.08.2021 від Пенсійного фонду Російської Федерації надійшов лист від 14.07.2021 №10.4-9855, яким повідомлено, що пенсійна справа на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ні в діючій, ні в архівній базі пенсійних справ не значиться.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно протиправності рішення Пенсійного фонду щодо відмови у поновленні пенсії з вищевказаних підстав, оскільки такими діями уповноважений на поновлення пенсії орган порушує положення Конституції, норми діючого законодавства та позицію Верховного Суду щодо аналогічних питань.

Крім того, з мотивувальної частини рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі № 540/3409/20, яке набрало законної сили, вбачається, що судом зроблено висновок про те, що позивачем не порушено порядку звернення до територіального органу ПФУ із заявою про поновлення виплати пенсії, встановленого Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, Законом України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", а доказів на спростування цього висновку відповідачем не надано.

Таким чином, обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі №540/3409/20, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Стосовно посилань відповідача на відсутність архівної пенсійної справи та неможливість, внаслідок цього, встановити вид пенсії та поновлення її виплати, судом першої інстанції доречно застосовано висновки викладені в постанові Верховного суду України у справі №229/4165/17 від 21.12.2020 року, а саме: «Щодо доводів відповідача про відсутність пенсійної справи позивача в органах Пенсійного фонду України, що унеможливлює поновлення її пенсії, слід зазначити, що позивачем були надані необхідні документи для обчислення пенсії, а за необхідності відповідач має право відповідно до Положення про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднанні управління, яке затверджене постановою Правління ПФУ №28-2 від 22 грудня 2014 року, отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.»

Відповідно до п. 4.2 Порядку 22-1 при прийнятті документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 40/26485 (далі - Положення №28-2) Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд) та Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

До основних завдань головного управління Фонду відноситься: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом (ч. 3 Положення № 28-2).

Згідно п. 2 ч. 6 Положення № 28-2 Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

Головне управління Фонду під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (ч. 7 Положення №28-2).

Таким чином, Пенсійний фонд не обмежений лише встановленням наявності чи відсутності пенсійної справи позивача, але й наділений правом збирати інформацію та усі необхідні документи для перевірки достовірності та достатності відомостей для поновлення виплати пенсії в межах дозволених норм діючого законодавства.

Враховуючи викладене, на думку колегії суддів, судом першої інстанції прийнято правильне рішення стосовно визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсії, а також про скасування рішення ГУПФУ в Херсонській області від 06.05.2021 року про відмову у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 оскільки такі дії та рішення порушують право позивача на отримання гарантованого державою соціального забезпечення, визначеного, в тому числі, рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи, та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні.

Ухвалюючи судове рішення, колегія суддів враховує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КАС України, за результатами розгляду апеляційної скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд приймає постанову відповідно до ст. 315 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним залишити апеляційну скаргу ГУПФУ в Херсонській області без задоволення, а рішення суду першої інстанції, змінене постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року, залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 323, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, змінене постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 13.10.2022 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.