Справа № 620/6404/21
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6404/21 Суддя (судді) першої інстанції: Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Собківа Я.М., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ :

Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису №15 від 21.04.2021, складеного Головним управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області за результатами позапланової перевірки Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго".

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.02.2021 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області зі скаргою звернулись жителі будинку № 95-а, вул. Миру смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області. В своїй скарзі жителі просили провести перевірку законності дій з боку АТ «Облтеплокомуненерго» по нарахуванню їм плати за послугу, яка їм фактично не надається. В скарзі споживачі зазначали, що «утеплення місць загального користування не здійснюється протягом останніх декількох років. В під`їздах будинку відключені від системи опалення та не функціонують опалювальні пристрої/батареї, про що складені відповідні акти, які були передані до АТ «Облтеплокомуненерго». В зв`язку з чим послуга з опалення місць загального користування їм фактично не надається» та зауважували, що «всупереч цьому їм регулярно встановлюються незрозумілі рахунки, за опалення місць загального користування. Тобто вимагають плату за послугу, якої не надавали» (а.с.83-84).

За зверненням споживачів від 24.02.2021 та за погодженням Держпродспоживслужби вих. № 15.3-10/5701 від 12.03.2021 на підставі наказу від 07.04.2021 № 832-п та направлення на проведення позапланової перевірки від 07.04.2021 № 832-п/372 Управлінням захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області проведено позапланову перевірку АТ «Облтеплокомуненерго», що розташоване за адресою: вул.Реміснича, буд. 55 - Б, м. Чернігів (а.с.87-89).

У ході перевірки встановлено, що з 2017 в будинку по вул. Миру, 95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область (далі - будинок) встановлено вузол комерційного обліку теплової енергії, в зв`язку з чим споживачам почали здійснювати нарахування за послуги з опалення місць загального користування.

В під`їздах № 4, 6, 7 та 8 будинку відсутні прилади централізованого опалення, що підтверджується актами обстеження від 29.10.2010, 15.07.2016 та 27.03.2018 (а.с.102-104).

Вказане свідчить, що послуга з опалення місць загального користування вказаних вище під`їздів не надається.

З 25.01.2019 нарахування за опалення місць загального користування споживачам, які мають індивідуальне опалення, АТ «Облтеплокомуненерго» визначало та розподіляло у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за № 1502/32954 (далі- Методика № 315). Вищевказана Методика № 315 має використовуватися після укладення відповідних договорів, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII. Такі договори із мешканцями будинку укладено не було. Отже, застосування Методики при нарахуванні теплової енергії за опалення МЗК споживачам, які мають індивідуальне опалення, здійснюється з порушенням вимог діючого законодавства. Було порушено ст. 8, ст. 12, ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VII; ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-ХІІ.

Про що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів складено акт №058 від 20.04.2021 (а.с.27-50) та винесено припис №15 від 21.04.2021, яким з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів, керуючись вимогами ст. 5, ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» було зобов`язано провести за адресою: вул. Миру, 95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область споживачам, які мають індивідуальне опалення, перерахунок плати за надання послуг з постачання теплової енергії за опалення МЗК в під`їздах № 4, 7, 8 за опалювальні періоди 2017/2018, 2019/2020 та 2020/2021, під`їзду № 6 за опалювальні періоди з 27.03.2018, 2019/2020 та 2020/2021 (а.с.90).

Не погоджуючись з вказаним приписом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (пункт 1 Положення № 96).

Пунктом 2 Положення № 96 передбачено, що Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідач, Управління Держпраці у Чернігівській області є суб`єктом владних повноважень - територіальним органом Державної служби України з питань праці, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Чернігівської області.

Правові та організаційні засади, основні принципи контролю за додержанням законодавства про працю визначаються Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, що ратифікована Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV.

Згідно з частиною першою статті 12 Конвенції інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: ) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; iii) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; iv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

Відповідно до статті 16 Конвенції інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок № 823).

За приписами абзацу першого пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку № 823 уніфікована форма акта інспекційного відвідування, в якому визначається вичерпний перелік питань, що підлягають інспектуванню, припису, попередження, а також вимоги інспектора праці затверджуються в установленому порядку та оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держпраці.

Положеннями пунктів 16-18, 20 Порядку № 823 встановлено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

З аналізу викладеного слідує, що відповідач, як територіальний орган Держпраці, наділений правом проводити заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності позивача з питань, віднесених до його компетенції, зокрема, у формі інспекційних відвідувань.

Щодо порушень встановлених під час інспекційного відвідування, суд зазначає таке.

За приписами частини четвертої статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи Відповідно до частини першої статті 6 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877-V, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) (частина третя статті Закон № 877-V).

Згідно частин першої та другої статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до частини третьої та п`ятої статті 7 Закону № 877-V у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Згідно з частиною шостою статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону № 877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Судом встановлено, що підставою для проведення позапланової перевірки позивача була скарга жителів будинку № 95-а, вул. Миру смт. Ладан, Прилуцького району, Чернігівської області щодо протиправності нарахування плати за опалення місць загального користування, а тому суд не приймає до уваги посилання позивача про порушення норм Закону № 877-V щодо відсутності підстав для проведення позапланової перевірки та переліку питань у направленні на проведення перевірки.

Акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Суд зазначає, що певні недоліки акта перевірки не робить автоматично протиправними рішення контролюючого органу, що прийняті на підставі такого акта.

Водночас самі по собі порушення порядку оформлення акта перевірки не можуть бути підставою для скасування припису, винесеного на підставі такого акта перевірки, але в сукупності з іншими порушеннями може слугувати обставиною для висновку щодо протиправності рішень контролюючого органу. Це стосується випадків, коли обставини, викладені в акті, не знайдуть свого підтвердження від час розгляду справи в суді.

Водночас, доводи позивача про те, що проведена перевірка здійснена із порушенням вимог чинного законодавства не знайшли свого підтвердження та не можуть бути підставою для скасування припису, винесеного за результатами такої перевірки.

Щодо порушень, виявлених під час здійснення заходу, на підставі яких винесено оскаржуваний припис, суд зазначає наступне.

Засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг визначає Закон України від 22.06.2017 № 2119-VIII "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (далі - Закон № 2119-VIII).

Згідно статті 10 Закону № 2119-VIII у будівлях, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої статті 10 цього Закону. Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово - комунального господарства.

Пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2119-VIII передбачає, що до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315, зареєстрованим в Мін`юсті 28.12.2018 за № 1502/32954 (далі - Методика № 315), встановлює порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.

Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (далі - Закон № 2189), на виконання яких розроблена та затверджена Методика № 315, комунальними послугами є, зокрема послуги:

- з постачання теплової енергії,

- з постачання гарячої води,

- з централізованого водопостачання,

- з централізованого водовідведення

Відносини, що виникатимуть у процесі надання саме цих комунальних послуг споживачам регулюватимуться Законом № 2189-VIII, який вводиться в дію з 01.05.2019.

На сьогодні діють норми Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого мешканці багатоквартирних будинків - споживачі отримують комунальні послуги:

- з централізованого опалення,

- з централізованого постачання гарячої води,

- з централізованого постачання холодної води,

- з централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Ці послуги є відмінними від тих, що надаватимуться виконавцями комунальних послуг згідно із Законом № 2189: 1) змінюватимуться умови надання послуг споживачам (співвласники багатоквартирного будинку визначатимуть моделі організації договірних відносин у своєму будинку та укладатимуть відповідні договори із виконавцем); 2) для виконавців послуг мають бути переглянуті тарифи на комунальні послуги, які встановлювалися до моменту введення в дію Закону № 2189; 3) плата виконавцю відповідної комунальної послуги залежатиме від обраної співвласниками моделі договірних відносин; 4) на виконання Закону № 2189, враховуючи його вимоги та особливості надання послуг споживачам, Кабінетом Міністрів України буде затверджено правила надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та типові договори про надання (постачання) цих послуг.

При цьому суд звертає увагу, що за вимогами пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189 договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону (тобто, до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом (тобто, Законом №2189). Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону (до 01.05.2020).

Таким чином, до 01.05.2019 та після 01.05.2019 (за виключенням випадку коли співвласники багатоквартирного будинку приймуть рішення про модель договірних відносин у своєму багатоквартирному будинку та укладуть відповідний договір із виконавцем за вимогами нового Закону № 2189, а також коли виконавці комунальних послуг після 01.05.2020 укладуть індивідуальні договори згідно із частиною сьомою ст. 14 Закону № 2189) залишаються чинними та продовжують діяти «старі» договори про надання комунальних послуг.

Такі договори враховують положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги є істотною умовою договору про надання комунальних послуг (ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875).

Чинні договори зі споживачами, вищезгадані Правила та Типовий договір, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, не передбачають можливості застосування виконавцями послуг Методики № 315.

Наразі Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» як підприємство тепло-, водопостачання та водовідведення надає комунальні послуги споживачам, за адресою: вул. Миру, 95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область та повинно нараховувати плату за них відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач здійснював розподіл між споживачами обсягу спожитих у будівлі відповідно до Методики № 315, що не заперечується самим позивачем.

Однак нових договорів про надання послуг із споживачами, за адресою вул. Миру, 95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, укладено не було.

Відтак висновки відповідача про помилковість застосування позивачем норм Методики №315 до укладення із споживачами, за адресою: вул. Миру, 95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, нових договорів є правомірними.

Згідно з положеннями частини першої статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, зокрема: 1) давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; 2) перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів.

Таким чином, відповідачем правомірно зазначено про проведення споживачам (за адресою: вул. Миру, 95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область), які мають індивідуальне опалення, перерахунку плати за надання послуг з постачання теплової енергії за опалення місць загального користування в під`їздах № 4, 7, 8 за опалювальні періоди 2017/2018, 2019/2020 та 2020/2021, під`їзду № 6 за опалювальні періоди з 27.03.2018, 2019/2020 та 2020/2021 відповідно до чинного законодавства, а тому відсутні правові підстави для скасування оскарженого припису.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Я.М.Собків

суддя В.В.Файдюк