Справа № 260/1841/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2022 року м. Ужгород№ 260/1841/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представника позивача Бойка Б.Б.,

представника відповідача Радь О.І.,

представник третьої особи не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (вул. Грибоєдова, буд. 12-а, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Голосіївське управління поліції в м. Київ Національної поліції України (вул. Голосіївська, буд. 15, м. Київ, 03039) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2021 року ОСОБА_2 (далі - позивач) в особі свого представника адвоката Бойко Богдана Богдановича (далі представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДМС у Закарпатській області (далі відповідач 1) та Голосіївського управління поліції в м. Київ Національної поліції України (далі відповідач 2), яким просить суд:

1) прийняти даний адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження по справі;

2) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДМС у Закарпатській області від 10 січня 2022 року про скасування рішення ВГРФО УМВС України в Закарпатській області від 13.07.2009 року про надання дозволу на імміграцію в Україну, гр. Ізраїлю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, скасування та визнання недійсною та такою що підлягає вилученню та знищенню, на підставі цього дозволу посвідку на постійне проживання в Україну (видану в порядку обміну) серії № ІН 57167 від 26.02.2019 року та рішення від 15 квітня 2022 року Головного управлінням ДМС у Закарпатській області про заборону в`їзду в Україну гр. Ізраїлю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на три роки;

3) стягнути з відповідачів на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору (а.с.1-8).

30 травня 2022 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підтовче судове засідання на 17 червня 2022 року (а.с.32, 33).

13 червня 2022 року на адресу суду від Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно змісту якого останній не погоджується з позовними вимогами та просить суд відмовити в їх задоволенні.

17 червня 2022 року, у підготовчому судовому засіданні Закарпатським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу, у відповідності до вимог частини тринадцятої статті 171 КАС України та залишено дану позовну заяву без руху.

28 липня 2022 року ухвалою суду залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог, що стосуються відповідача 2 Голосіївського управління в місті Київ Національної поліції України.

28 липня 2022 року ухвалою суду продовжено судовий розгляд адміністративної справи № 260/1841/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДМС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення.

08 серпня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було клопотання представника позивача про залучення третьої особи задоволено, залучено до участі в адміністративній справі за № 260/1841/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДМС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Голосіївське управління поліції в м. Київ Національної поліції України (вул. Голосіївська, буд. 15, м. Київ, 03039) та закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд такої по суті (а.с.82-84).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та просив суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог у повному обсязі з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча судом вжито всіх заходів для належного повідомлення останнього про дату, час та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, 20 лютого 2015 року громадянин Ізраїлю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , отримав посвідку на постійне проживання на території України № НОМЕР_2 , (підстава видачі посвідки підпункт 03/03, пункту 6.3 діючого на час видачі Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, як особі, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням).

Місце проживання ОСОБА_1 на території України: АДРЕСА_2 .

Позивач одружений на громадянці України ОСОБА_4 та є батьком спільної дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що доводиться свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , тривалий час проживає на території нашої Держави дотримуючись її законів, моральних норм, створив сім`ю.

29 квітня 2022 року при спробі перетнути державний кордон України в міжнародному пункті автомобільного сполучення «Ужгород», начальником 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення прикордонної служби «Ужгород» лейтенантом ОСОБА_6 прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в`їзд в Україну по причині наявності рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну.

Після отримання рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в`їзд в Україну громадянина Ізраїлю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 02.08.2022 року звернувся за правовою допомогою до адвоката Бойко Б.Б., яким було направлено адвокатський запит від 03 травня 2022 p., вих. № 080-22, на ім`я Керівника Головного управління ДМС у Закарпатській області, , яким у зв`язку з представленням інтересів громадянина Ізраїлю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 просив надати інформацію з яких підстав було скасовано посвідку на постійне проживання та заборонено в`їзд на територію України громадянина Ізраїлю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

До відповіді адвокат також просив надати копію відповідного рішення та документи на підставі яких таке рішення було прийнято.

10 травня 2022 року на вказаний запит було надано відповідь, згідно якої стало відомо що до Головного управління ДМС у Закарпатській області надійшло подання Голосіївського управління поліції в м. Київ Національної поліції України від 09 листопада 2021 року № 16112/125/47 - 2021 про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання громадянину Ізраїлю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно наданої інформації встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 грудня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005507 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 191 КК України.

Досудовим слідством «нібито» встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний гр. Ізраїлю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання на території України № НОМЕР_2 .

Стверджується що на теперешній час громадянин Ізраїлю ОСОБА_2 проживає на території м. Київ, систематично порушує чинне законодавство, зневажаючи Українські закони та громадян України, не має поваги до правоохоронних та контролюючих органів.

Відтак, 10 січня 2022 року відповідачем по справі за погодженням з ДМС України скасовано рішення ВГРФО УМВС України в Закарпатській області від 13.07.2009 року про надання дозволу на імміграцію в Україну, громадянину Ізраїлю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано та визнано недійсною та такою що підлягає вилученню та знищенню, на підставі цього дозволу посвідку на постійне проживання в Україну (видану в порядку обміну) серії № ІН 57167 від 26.02.2019 року.

15 квітня 2022 року Головним управлінням ДМС у Закарпатській області прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину Ізраїлю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на три роки.

Також згідно запиту просилося надати копію відповідного рішення та документи на підставі яких таке рішення було прийнято, однак 10 травня 2022 року було отримано відповідь із запитуваною інформацією, однак копію відповідного рішення та документи на підставі яких таке рішення було прийнято - незважаючи на наявність запиту, до відповіді долучено не було, а тому представник позивача звернувся з повторним запитом.

У зв`язку з наведеним та зверненням до суду з відповідним позовом, повторно було подано відповідний запит з проханням надати запитувані документи

Підставою для звернення в суд з даним позовом є те що жодних дій в яких відповідач звинувачується слідством ОСОБА_2 не вчиняв, ба більше взагалі не є фігурантом в жодній кримінальній справі.

Зазначене доводиться в тому числі повним витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" № ВР-000051454, згідно якого громадянин(ка) України ОСОБА_2 п/а, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець(ка) Чернівці, Україна на території України станом на 22 травня 2022 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Також, згідно Ухвали Голосіївського районного суду від 14 грудня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. за участі секретаря судового засідання Бондар І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Перощука О.І. погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва Бакаловою С.Р. про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0005507 від 11 грудня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 191 КК України, - було вирішено продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2020 року за № 0005507 від 11.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 191 КК України, до шести місяців, а саме до 11 червня 2022 року включно.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що на адресу Деснянського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення від ТОВ «Екско Плюс» () відповідно до якої ТОВ «Екско Плюс» є забудовником Житлового комплексу Park Avenu , який розташований в м. Києві по проспекту Голосіївському, та засновано у 12 березня 2004 року. Основним видом діяльності Товариства є будівництво житлових і нежитлових будівель.

В результаті здійснення діяльності ТОВ «Екско Плюс» було побудовано та введено в експлуатацію 5 житлових будинків із загальною кількістю мешканців які на сьогодні там проживають понад 3500 осіб.

З метою належного обслуговування житлових будинків житлового комплексу, а також адміністративно-офісних приміщень між ТОВ «Екско Плюс» та ТОВ «Комфортна оселя» були укладені наступні договори:

1) Договір про передачу на баланс будівель, прибудинкової території та об`єктів благоустрою від 01 жовтня 2015 року;

2) Договір про передачу на баланс будівель, прибудинкової території, об`єктів благоустрою та інженерних комунікацій від 16 квітня 2018 року;

3) Договір про передачу на обслуговування будівель, прибудинкової території, об`єктів благоустрою та інженерних комунікацій від 15 травня 2019 року;

4) Договір про передачу на обслуговування будівель, прибудинкової території, об`єктів благоустрою та інженерних комунікацій від 17 червня 2020 року.

Укладання ОСОБА1, як директором ТОВ «Комфортна оселя», здійснювалось за адресою: м. Київ, проспект Володимира Маяковського, 27/1.

Відповідно до вказаних договорів, ТОВ «Екско Плюс» передало ТОВ «Комфортна оселя» на обслуговування будівлі, прибудинкова територія, об`єкти благоустрою та інженерні комунікації будинків розташованих за адресами: м. Київ, проспект 40-річча Жовтня, 58, 58а, 60/62, 29, 31, 33.

Зазначені договори передбачали виконання ТОВ «Комфортна оселя» обов`язків щодо утримання та обслуговування будівель, прибудинкової території, об`єктів благоустрою, інженерних мереж, зокрема: забезпечення надійної подальшої експлуатації будівель, забезпечення високого рівня комфорту в будівлях та підтримання відповідного зовнішнього вигляду будівель та комплексу в цілому; прийняття на обслуговування будівель, прибудинкової території, об`єктів благоустрою та інженерних комунікацій, ефективне управління будівлями, прибудинковою територією, об`єктами благоустрою та інженерними комунікаціями.

За зазначеними Договорами встановлено, що будівлі, прибудинкові території, об`єкти благоустрою та інженерні комунікації, передаються виключно для обслуговування і це не тягне за собою виникнення права власності у ТОВ «Комфортна оселя».

В кінці 2020 року ТОВ «Екско Плюс», у зв`язку із повним завершенням будівництва житлового комплексу, на виконання умов вищезазначених договорів, здійснив проведення перевірки з питань виконання умов договорів ТОВ «Комфортна оселя».

В результаті проведення перевірки було виявлено велику кількість порушень, яка була допущена ТОВ «Комфортна оселя» у напрямку дотримання порядку використання та наявності переданого від ТОВ «Екско Плюс» ТОВ «Комфортна оселя» в управління майна; в сфері використання грошових коштів отриманих ТОВ «Комфортна оселя» від мешканців будинку як оплату за надані житлово-комунальні послуги.

Згідно з п. 4.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 02.04.2020 р. управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний у разі прийняття відповідного рішення співвласниками багатоквартирного будинку приймати на банківський рахунок, внески на проведення капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та забезпечувати проведення відповідних розрахунків, а також на запит будь-якого співвласника багатоквартирного будинку.

В квитанціях на оплату житлово-комунальних послуг є оплата ремонтного фонду, який повинен накопичуватися на окремих рахунках, але цього не відбувається, на 31.10.2020 згідно даних бухгалтерського обліку на рахунках ТОВ «Комфортна оселя» всього порядку 30 тис. грн. Таким чином накопичення відсутні.

Це свідчить про те, що або ТОВ «Комфортна оселя» порушує вимоги законодавства, або під видом ремонтного фонду маскуються інші витрати та вводять в оману жильців комплексу ParkAvenu.

Згідно деталізації тарифу, яка міститься у ТОВ «Екско Плюс», як забудовника, в поточний тариф закладено витрати на поточний ремонт, який періодично здійснює ТОВ «Комфортна оселя», жодних витрат на капітальний ремонт не здійснювалось, але й накопичені кошти на рахунках відсутні.

ТОВ «Комфортна оселя» відображає в обліку витрати, що не підтверджені документами у величезній кількості випадків коли документи просто відсутні. Таким чином колишній директор ТОВ «Комфортна оселя» здійснював нецільове використання коштів отриманих від мешканців будинків.

Загальна сума витрат, що не підтверджено первинними документами (відсутні акти виконаних робіт) складає 5 559 127 грн.

ТОВ «Комфортна оселя» систематично використовує ФОП у якості постачальників різноманітних послуг (питома вага постачальників послуг ФОП (крім поставок газу, води, електроенергії) складає більше 15%), що може свідчити про те що грошові кошти мешканців використовуються неналежним чином.

Завершити досудове розслідування до спливу строку досудового розслідування неможливо. Просив продовжити строк досудового розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005507 від 11.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 191 КК України, до 12 місяців.

Як бачимо кримінальне провадження стосується діяльності ТОВ «Комфортна оселя» Маор Давід, дійсно був засновником та директором ТОВ «Комфортна оселя», Код: 35241463, яке було зареєстроване ще у 2007 році, однак у квітні 2018 року ним було відчужено належну частку у статутному капіталі товариства на користь громадянина України ОСОБА_7 та ТОВ «Севент хілс газ Інжиніринг» за договорами про продаж частки від 24.04.2018 році. Тоді було припинено його повноваження як керівника ТОВ «Комфортна оселя».

Витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України підтверджено, що керівником товариства є громадянин ОСОБА_8 .

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 перестав бути керівником та учасником товариства з 03 травня 2018 року. Після чого керівництво та учасники ТОВ «Комфортна оселя» - неодноразово змінювалися.

Суд наголошує, що на адресу суду надійшов лист Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Національної поліції України, згідно якого повідомлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0005507 від 11 грудня 2020 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 191 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Також, орган досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не ініціював та не надсилав подання від 09 листопада 2021 року №16112/125/47-2021 про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання громадянину Ізраїлю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до автоматизованої бази вхідної та вихідної кореспонденції Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за №16112/125/47-2021 зареєстрований інший документ та адресат, який не пов`язаний з вище вказаним кримінальним провадженням та громадянином Ізраїлю ОСОБА_9 (а.с.86).

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Статтею 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється:

- в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку;

- якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;

- якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи;

- якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі;

- якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні;

- якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну;

- якщо така особа намагається здійснити в`їзд через контрольні пункти в`їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в`їзду - виїзду.

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в`їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Вказаний вище перелік підстав для заборони в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого адміністративного суду України, що містяться в пункті 18 Постанови від 25.06.2009 №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка погребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» (в редакції постанови від 16.03.2012), при вирішенні судами спорів про оскарження рішень про заборону в`їзду в Україну слід ураховувати, що застосування такої заборони визначене статтею 13 та частиною другою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». При цьому необхідність заборони в`їзду в інтересах забезпечення безпеки України або охорони громадського порядку визначається компетентними державними органами та має превентивний характер, який не потребує обов`язкової наявності порушень законодавства особами, яким заборонено в`їзд. Судам під час розгляду спорів про заборону в`їзду в Україну необхідно мати па увазі, що процедура заборони в`їзду в Україну не є прямим наслідком примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України. Підстави для заборони в`їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну визначені статтею 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

З огляду на викладене, слід зауважити, що необхідність заборони в`їзду, яка має превентивний характер, не має доводитися вчиненням особою протиправних діянь, проте, має обґрунтовуватися, тобто посилання на можливість протиправної поведінки, мають бути обґрунтовані наявністю певної інформації у вигляді довідок, пояснень, тощо.

Порядок прийняття відповідачем та його територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (далі - особи), перебування яких на території України не дозволяється, визначає Інструкція про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 р. № 1235 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2014 р. за № 25/24802 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 Інструкції рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до пункту 4 Інструкції рішення про заборону в`їзду в Україну, особам приймається ДМС та її територіальними органами за ініціативою, зокрема, підрозділів кримінальної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини 2 статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки, в адміністративних справах, де відповідачем є суб`єкт владних повноважень, повинен доказувати правомірність прийнято та оскаржуваного рішення, враховуючи, що у даній справі відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, відтак відповідно сума підлягає стягненню на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 205, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (вул. Грибоєдова, буд. 12-а, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Голосіївське управління поліції в м. Київ Національної поліції України (вул. Голосіївська, буд. 15, м. Київ, 03039) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області за № 1 від 10 січня 2022 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Ізраїлю ОСОБА_3 .

3. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області за № 120 від 15 квітня 2022 року про заборону в`їзду в Україну громадянину Ізраїлю ОСОБА_3 .

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (вул. Грибоєдова, буд. 12-а, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець