Справа № 465/451/22
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

12.10.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

за участі секретаря судових засідань Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії БАБ № 550014 від 19.01.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАБ № 550014 від 19.01.2022 року, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову посилався на те, що постановою інспектора Лаштина А.Т., командира 1 батальйону в м. Львів БАБ №550014 від 19.01.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн за ч.2 ст. 122 КУпАП.

19.01.2022 року о 21 год. 42 хв. в м. Львові по вул. Личаківська, вул. Мечнікова, керуючи транспортним засобом BMW 318, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила п.8.7.3 е ПДР України.

Вважає, вищевказану постанову такою, що є незаконною.

Позивач зазначає, що вона 19.01.2022 року керуючи транспортним засобом BMW 318, д.н.з. НОМЕР_1 м. Львів від вул. Пасічної по вул. Личаківській у напрямку вул. Мечнікова здійснюючи поворот ліворуч. Керуючись дозволеним зеленим сигналом світлофора, який дає право руху, в`їхала на перехрестя вулиць Личаківська - Мечнікова, після чого здійснила зупинку, згідно п.16.6 ПДР України для надання дороги транспортним засобам, що рухались в зустрічному напрямку. Після чого, керуючись п.16.8 ПДР України здійснила виїзд з перехрестя незалежно від сигналу світлофора на виїзді не створивши перешкоди для руху іншим транспортним засобам і пішоходам.

Інспектором Лаштином А.Т. командиру 1 батальйону було надано доказ у вигляді відео з камер спостереження і відеореєстратора патрульної машини, в яких не відображений факт порушення позивачем п. 8.7.3 е ПДР України через неможливість визначення сигналу світлофора по вул. Личаківській.

Обвинувачення інспектора поліції ґрунтуються на основі сигналу світлофора по вул. Мечнікова, у зв`язку з тим, що патрульна машина знаходилась у той момент на вул. Мечнікова.

Отже, позивач вважає, що постанова № 550014 від 19.01.2022 року складена безпідставно.

У зв`язку з вищевикладеним позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.02.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Надано позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду 13.04.2022 року позивачем надано копію квитанції про оплату судового збору та позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.04.2022 року відкрито провадження у адміністративній справі.

Розгляд справи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України.

Призначено дану справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

05.08.2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За приписами п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена частиною 2 статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо твердження Позивача про ймовірні, на його думку, процедурні порушення, вважає, що навіть при наявності такого порушення, воно не повинно сприйматись як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про адміністративні правопорушення рішення. Натомість, вчинені суб`єктом владних повноважень процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

Аргументи Позивача, зазначені у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини.

Ухвалою суду від 12.10.2022 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про допит свідка відмовлено.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву зазначив, про розгляд справи у відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19 січня 2022 року командиром 1 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП Лаштин А.Т. прийнято постанову серії БАБ № 550014 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 8.7.3. е ПДР України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно з постановою серії БАБ № 550014, 19 січня 2022 року о 21 годині 42 хвилини, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 318, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові по вул. Личаківська, вул. Мечнікова, зробила проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила п.8.7.3 е ПДР України.

Відповідно до п. 8.7.3 е ПДР України сигнали світлофора мають такі значення червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України,завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух»,учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху,учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України,принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Також, в матеріалах справи містяться письмові показання свідка ОСОБА_2 , в яких ним вказано, що 19.01.2022 року о 21 год. 42 хв. він був присутнім в автомобілі BMW 318, д.н.з. НОМЕР_1 , та бачив як позивач ОСОБА_1 рухаючись по вул. Личаківській від вул. Пасічна у напрямку вул. Мечнікова, виїхала на перехрестя вулиць Личаківська Мечнікова на дозволений сигнал світлофора для здійснення повороту ліворуч. Після чого здійснила зупинку згідно п. 16.6 ПДР України для надання дороги транспортним засобам, що рухались в зустрічному напрямку. Після чого керуючись п. 16.8 ПДР України здійснила виїзд з перехрестя незалежно від сигналу світлофора на виїзді не створивши перешкоди для руху інших транспортних засобів та пішоходів.

Крім того, згідно вимог ч.2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії БАБ №550014 від 19.01.2022, якою притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП слід скасувати.

Ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов про скасування постанови інспектора патрульної поліції підлягає задоволенню та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 грн. на користь позивача.

Відповідно до 62 Конституції України, ст. ст.77, 243, 244, 246, 250 КАС України, ст. 7, 222, 251, 258, 268, 276, 283 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії БАБ № 550014 від 19.01.2022 року задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 550014 від 19 січня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівський області Департаменту патрульної поліції України, місце знаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Мартьянова С.М.