Справа № 640/19160/20
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/574
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року м. Київ № 640/19160/20

за позовомОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про:

визнання протиправним та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.02.2019 № 241 у частині виключення із реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ "Банк Камбіо" відомостей про ОСОБА_1 як про вкладника, який має право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії, спрямовані на включення до реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ "Банк Камбіо" відомостей про ОСОБА_1 з загальною розрахунковою сумою у розмірі 180 000,00 грн. як про вкладника, який має право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 01.09.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін.

13.10.2020 р. надано відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" 15.09.2014 р. укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 у національній валюті.

У якості позикових коштів на рахунок позивача у ПАТ "Банк Камбіо" перераховано ТОВ "Донецьквуглезбагачення" 180 000,00 грн.

Позивач 23.09.2014 р. звернувся до ПАТ "Банк Камбіо" із заявою про видачу йому готівкових коштів у сумі 150 000,00 грн з вищезгаданого поточного рахунку, яку задоволено не було, про що ПАТ "Банк Камбіо" складено повідомлення про невиконання розрахункового документа від 24.09.2014 №1.

Позивач 24.09.2014 р. звернувся до ПАТ "Банк Камбіо" із заявою про видачу йому готівкових коштів у сумі ЗО 000,00 грн з вищезгаданого поточного рахунку, яку задоволено не було, про що ПАТ "Банк Камбіо" складено повідомлення про невиконання / розрахункового документа від 25.09.2014 №1.

Правління Національного банку України прийняло постанову "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" до категорії неплатоспроможних" від 04.12.2014 р. №782, на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Камбіо" від 04.12.2014 №140.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 №144 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК КАМБІО", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 46 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК КАМБІО" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича строком на 1 рік з 02.03.2015 по 01.03.2016 включно.

Позивач 02.04.2015 р. у зв`язку з наявністю на його поточному рахунку в ПАТ "Банк Камбіо" грошових коштів у розмірі 180 000,00 грн звернувся до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" із заявою про включення його у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із розрахунковою сумою в розмірі 180 000,00 грн.

У відповіді від 15.06.2018 №34-06-12688/18 на звернення позивача зазначено, що внаслідок нікчемності правочину щодо перерахування коштів з рахунку ТОВ "Донецьквуглезбагачення" на поточний рахунок позивача уповноваженою особою Фонду не включено цей рахунок до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування, і як наслідок, до Загального реєстру ОСОБА_1 не включено.

Листом від 28.02.2020 № 177-27-9/20 додатково повідомлено про виключення позивача із Загального реєстру внаслідок прийняття виконавчою дирекцією Фонду рішення від 04.02.2019 №241, яким затверджено запропоновані уповноваженою особою зміни та доповнення до Загального реєстру.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 22 лютого 2016 р. № 212 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" на два роки до 01 березня 2018 року включно; продовжено повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Камбіо" на два роки до 01 березня 2018 року включно.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 01 лютого 2018 року № 304 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО" строком на один рік з 02 березня 2018 року до 01 березня 2019 року включно; продовжено повноваження ліквідатора ПАТ "БАНК КАМБІО" строком на один рік з 02 березня 2018 року до 01 березня 2019 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 900 від 29 березня 2018 року про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "БАНК КАМБІО".

Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ "БАНК КАМБІО" визначені Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Северину Юрію Петровичу на строк з 30.03.2018 до 01.03.2019 включно.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 липня 2019 року № 1863 відсторонено від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК КАМБІО" та відкликано всі повноваження ліквідатора, делеговані Фондом провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Северину Юрію Петровичу, з 26 липня 2019 року.

Також відповідно до вище зазначеного рішення, з 26 липня 2019 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "БАНК КАМБІО" провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Савельєвій Анні Миколаївні, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 лютого 2020 року № 387, що набирає чинності 21 лютого 2020 року, відкликано повноваження ліквідатора ПАТ "БАНК КАМБІО", делеговані Савельєвій Анні Миколаївні рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25 липня 2019 року № 1863 "Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО" та АТ "БАНК ВЕЛЕС".

Визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО" здійснюються Фондом безпосередньо.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає рішення та бездіяльність щодо виключення його із реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ "Банк Камбіо" та відмови у виплаті гарантованого відшкодування протиправними з таких підстав.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Згідно з п. 1 рішення адміністративної ради Фонду від 21.08.2012 №27 збільшено розмір відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, за рахунок коштів Фонду до 200 000 грн.

В посиланням на висновки постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №814/4112/15 позивач посилається на протиправність рішення виконавчої дирекції Фонду від 04.02.2019 №241 у частині виключення із Загального реєстру відомостей про ОСОБА_1 , що має своїм наслідком порушення його суб`єктивного права на отримання відшкодування коштів за вкладом у розмірі 180 000,00 грн за рахунок Фонду, оскільки невід`ємною складовою цього суб`єктивного права (правомочністю) є право вкладника вимагати від Фонду включення відомостей про нього до Загального реєстру.

Позивач зазначає, що прийняте внаслідок поданої уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" додаткової інформації рішення виконавчої дирекції Фонду від 04.02.2019 №241 є таким, що не відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України, не може бути підставою для виключення його з Реєстру та відмові у виплаті відшкодування.

Відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

З аналізу положень ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вбачається, що обов`язок Фонду щодо збереження активів банку реалізується шляхом забезпечення проведення Фондом протягом дії тимчасової адміністрації перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Указана норма стосується правочину, однією зі сторін якого є банк, щодо якого запроваджено тимчасову адміністрацію, тобто свідчить про те, що законодавець передбачив спеціальні норми, які визначають порядок віднесення до нікчемних правочинів, мета яких суперечить майновим інтересам банку.

При цьому, Фонд чи його уповноважена особа можуть віднести до нікчемних як договір банківського вкладу, так і правочини, пов`язані із залученням коштів на банківський рахунок вкладника. (Окрема думка судді Великої Палати Верховного Суду Прокопенка О.Б. у справі № 826/1476/15; провадження № 11-104апп18).

Листом від 07.06.2018 р. вих. № 01/700 Уповноважена особа на ліквідацію ПАТ "Банк "Камбіо" повідомила Фонд гарантування про результати проведення додаткової перевірки правочинів та про прийняте рішення за наслідками перевірки, викладене в Наказі ПАТ "Банк "Камбіо" № 81 від 07.06.2018 р.

Так, відповідно до вказаного Наказу: "визнано нікчемними правочини (операції з перерахування грошових коштів в межах ПАТ "Банк "Камбіо" з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб (в тому числі і Позивача по справі), перелік яких вказано у додатку № 1 до цього наказу".

Застосування до правочинів перелічених у додатку № 1 до Наказу № 81 від 07.06.2018 р. п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зумовлено таким.

В зв`язку з віднесенням ПАТ "Банк "Камбіо" до категорії неплатоспроможних та з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни ПАТ "Банк "Камбіо" (відсутність коштів на кореспондентських рахунках, а отже неможливість виконання платіжних клієнтських документів), для юридичних осіб існувала цілком обґрунтовані ризики щодо незадоволення їх кредиторських вимог в результаті ліквідації ПАТ "Банк "Камбіо".

Юридичні особи шляхом укладення правочинів, за якими фізичним особам перераховано кошти в межах гарантованої до відшкодування Фондом суми, отримали переваги (пільги), прямо не встановлені для них законодавством чи внутрішніми документами банку, адже згідно з нормами чинного законодавства України, умовою договорів поворотної фінансової допомоги та позики, що слугували підставою для перерахування коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб (відповідно до призначення платежів), передбачено повернення такої ж суми грошових коштів.

Згідно з п.10.1 Інструкції № 492 закріплено, що на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями байку.

Відповідно до п.2.9 Інструкції №174, банк (філія, відділення) зобов`язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордеру) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

При цьому, позивачем підтвердження про внесення нею особисто вкладу не надано. Натомість кошти на рахунок позивача надійшли від ТОВ "Донецьквуглезбагачення" та фактично належать цій юридичній особі.

Отже, кошти на рахунок позивача надійшли від юридичної особи та не є власними коштами позивача, що вказує на наміри юридичної особи власника великого рахунку отримати кошти при ліквідації банку не в порядку черговості, а за рахунок коштів Фонду, замість отримання коштів за рахунок реалізації майна банку як кредитор сьомої черги.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України від 23.02.2012р. № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Статтею 12 Закону № 4452-VI на час виникнення спірних правовідносин передбачалося, що виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду мала такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

У частинах 1-3, 5-6 статті 27 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з п. 10.1 Інструкції № 492 на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Системний аналіз вищенаведених законодавчих положень дозволяє стверджувати, що правовою підставою для включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом про внесення (перерахування) коштів на її рахунок.

Разом з тим, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Втім, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

У свою чергу, правочин є нікчемним відповідно до закону, за наявності підстав, виключний перелік яких регламентовано частиною 3 статті 38 Закону №4452-VI.

При цьому, положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі № 826/1476/15, та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при вирішенні цієї справи.

Отже, єдиною та необхідною умовою для невключення осіб (клієнтів банку) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку з нікчемністю відповідного правочину є наявність підстав, виключний перелік яких передбачено частиною третьою статті 38 Закону №4452-VI.

Суд приймає до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у вказаному рішенні, щодо кола обставин, які належить встановити суду у справах даної категорії, а саме: 1) на якій підставі кошти потрапили на рахунок позивача; 2) які саме умови договору, укладеного між позивачем і Банком, передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг) прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами Банку; 3) на якій підставі позивачу відмовлено у включенні до переліку вкладників; 4) який саме правочин є нікчемним та на який конкретно пункт частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI при цьому посилається відповідач.

Виходячи з викладеного, суд встановив, що кошти на рахунку позивача у ПАТ "Банк Камбіо", щодо якого його не було включено до переліку вкладників банку (виключено після попереднього включення), які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, що й є предметом даного спору, надійшли від юридичної особи ТОВ "Донецьквуглезбагачення" і на умовах укладеного між позивачем і банком договору були залучені на його рахунок.

Матеріали справи містять виписку по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період з 15 вересня 2014 року по 19 вересня 2014 року, які підтверджують факт зарахування на поточний рахунок позивача грошових коштів у сумі 180 000,00 грн.

При цьому, суду не надано жодних належних та допустимих у розумінні статей 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували, що такі кошти не є вкладом та/або що позивач не є вкладником банку в розумінні статті 2 Закону №4452-VI.

Також судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що будь-які умови договору, укладеного між позивачем і Банком, передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами Банку.

Окрім того, відповідачем не доведено наявності будь-якої з правових підстав, чітко визначених частиною третьою статті 38 Закону №4452-VI, для віднесення до нікчемних правочинів, укладених між позивачем і Банком, та/або правочинів із зарахування коштів на його банківський рахунок.

Доводи про те, що операція із зарахування коштів на рахунок позивача є сумнівною, суд відхиляє, оскільки рішення суду, відповідно до змісту статті 242 КАС України, повинно бути законним і не може ґрунтуватися на припущеннях.

У контексті викладеного суд зазначає, що здійснюючи операції з перерахування/зарахування коштів Банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією № 492 та договорами з відповідними клієнтами банку.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15 та в постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №22/2390/17 і, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для суду при вирішенні даної справи.

У свою чергу, доказів на підтвердження відповідних обставин учасниками справи суду не надано і відповідачами не наведено.

Твердження про те, що позивач не є вкладником банку у розумінні Закону №4452-VI, так як кошти на його рахунок надійшли від іншої особи, суд вважає необґрунтованими, оскільки в даному випадку правовідносини між позивачем і такою особою не є предметом цього спору.

При цьому, такі кошти надійшли для позивача та залучені банком на його рахунок на умовах відповідного договору, укладеного безпосередньо між позивачем і Банком, що відповідно до вимог Закону №4452-VI надає достатні та необхідні правові підстави для визнання таких коштів вкладом, а позивача - вкладником.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про доведеність та наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому, суд вважає доведеними обставини протиправної бездіяльності щодо невнесення позивача до реєстру вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування, а також вбачає підстави для зобов`язання до вчинення відповідних дій щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки саме цей орган на час вирішення справи уповноважений на вчинення відповідних дій.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.02.2019 № 241 у частині виключення із реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ "Банк Камбіо" відомостей про ОСОБА_1 як про вкладника, який має право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2, 10 статті 38 Закону №4452-VI Фонд (уповноважена особа) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону №4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону, при цьому при виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною 2 статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ "Дельта Банк" із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, №910/24198/16 від 16 травня 2018 року та №819/353/16 від 04 липня 2018 року.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, воно не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

Отже, права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи, у зв`язку з чим суд вбачає правові підстави для закриття провадження у справі в цій частині.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, в цій частині суд не вважає за можливе здійснювати розгляд справи по суті, тоді як визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання включити відомості про нього до Реєстру є належним способом захисту порушеного права позивача.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 238, 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.02.2019 № 241 у частині виключення із реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ "Банк Камбіо" відомостей про ОСОБА_1 як про вкладника, який має право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення до реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ "Банк Камбіо" відомостей про ОСОБА_1 з загальною розрахунковою сумою у розмірі 180 000,00 грн. як про вкладника, який має право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, код 21708016) вчинити дії, спрямовані на включення до реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ "Банк Камбіо" відомостей про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) з загальною розрахунковою сумою у розмірі 180 000,00 грн. як про вкладника, який має право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

5. Присудити до стягнення на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, код 21708016) 840, 8 грн. судового збору.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 17.10.2022 р.