Справа № 444/982/22
Суддя: Олещук М. М.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/982/22
Провадження № 2-а/444/19/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовква Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5398349 від 19.05.2022 року,-

встановив:

30.05.2022 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Борисевич Н.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5398349 від 19.05.2022 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.05.2022 року близько 00 год. 30 хв. будучи, на сидінні пасажира, ОСОБА_2 у транспортному засобі Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були зупинені працівниками поліції. Надалі без пояснення причин зупинки та представлення особи, працівники поліції змусили ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 вийти із транспортного засобу, та без жодних правових підстав, надягнувши кайданки на позивача, провели його у транспортний засіб та склали постанову від 19.05.2022 року серії ЕАО № 5398349 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вказана постанова є незаконною, оскільки не відповідає дійсним обставинам. Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Позивач не вчиняв жодного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки не перебував за кермом транспортного засобу Volkswagen Passat ДНЗ НОМЕР_1 . Вказані обставини можуть підтвердити свідки, протоколи опитування яких додано до позовної заяви. Також це підтверджуються відеозаписом, згідно якого із крісла водія виходить ОСОБА_4 .

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Фактично, розгляд справи здійснювався без будь якої фото або відео фіксації, та особи яка притягається до відповідальності, що унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи.

Разом з тим, відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначені мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки де зафіксовано правопорушення.

Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Враховуючи події правопорушення, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 серії ЕАО № 5398349 від 19.05.2022 року є незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач також наголошує на тому що під час затримання було порушено право на свободу та особисту недоторканість. Так, без жодних на це об`єктивних підстав, з порушенням вимог законодавства України, позивач був затриманий, шляхом одягання кайданків на його руки. Факт затримання піддержується свідками ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ), які дали свої показання у формі опитування свідка, про що було складено протоколи.

Порядок затримання регламентується вимогами КУпАП та вимогами ЗУ «Про національну поліцію». Згідно з вимогами КУпАП, про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника. У той же час, відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 37 «Про Національну поліцію», поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України. Приписами ч. 1, п. 3, ч. 4 ст. 42 «Про Національну поліцію», поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї. Для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо). Також слід зазначити, що адміністративне затримання провадиться органами внутрішніх справ (Національною поліцією) - при вчиненні дрібного хуліганства, вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису, порушення порядку організації і проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, при поширюванні неправдивих чуток, вчиненні злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також військовослужбовця чи образи їх, публічних закликів до невиконання вимог поліцейського, при порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, при прояві неповаги до суду, вчиненні незаконного доступу до інформації в автоматизованих системах, порушення правил про валютні операції, правил обігу наркотичних засобів або психотропних речовин, незаконного продажу товарів або інших предметів, дрібної крадіжки, торгівлі з рук у невстановлених місцях, при розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях чи появі у громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, у випадках, коли є підстави вважати, що особа займається проституцією, при порушенні правил дорожнього руху, правил полювання, рибальства і охорони рибних запасів та інших порушень законодавства про охорону і використання тваринного світу, при порушенні правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і транзитного проїзду через територію України, а також в інших випадках, прямо передбачених законами України. Однак, стаття 126 КУпАП не передбачена статтею 262 КУпАП, а відтак працівники поліції не мали жодного процесуального права на затримання позивача та у них не було жодних процесуальних підстав застосовувати такі спеціальні засоби, як кайданки. Працівниками поліції у супереч передбачених вимог КУпАП та ЗУ «Про Національну поліцію» не було складено протокол про затримання, не повідомлено причини затримання, не було повідомлено центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

В оскаржуваній постанові позивачу не роз`яснено права передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, в тому числі право на правничу допомогу. Слід зазначити, що фактичне затримання особи без участі адвоката є порушенням права на захист, а тому докази отримані при такому затриманні є недопустимими.

Враховуючи, що позивача було позбавлено прав передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі права на правничу допомогу, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5398349 від 19.05.2022 року.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 03 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі, розгляд справи призначено на 14.06.2022 року о 13 год. 20 хв., про що повідомлено учасників справи (арк. спр. 37-44).

14.06.2022 року розгляд справи відкладено на 25.07.2022 року о 13 год. 20 хв., та повідомлено учасників справи, що підтверджується матеріалами справи (арк. спр. 58-64).

29.06.2022 року до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву (арк. спр. 65-67). У відзиві зазначено, що ГУНП у Львівській області не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Так, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5398349 від 19.05.2022 позивач здійснив рух т.з. «Volksvagen Passat» при цьому 11.01.2022 Жовківським районним судом Львівської області був позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України. Позивач стверджує, що за кермом автомобіля марки «Volksvagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 він не перебував, натомість до постанови про накладення адміністративного стягнення долучено відео з зафіксованим порушенням позивачем ПДР. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених па складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Натомість, відповідно до розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або вистилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Разом з тим, у графі «копію постанови мною отримано» ставиться підпис особи, притягнутої до адміністративної. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання постанови про накладення адміністративного стягнення в ній робиться відповідний запис. Беручи до уваги вищенаведене, підстав вважати оскаржувану постанову незаконною немає. А тому, відповідач просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Також у відзиві відповідач просить розглядати дану справу за наявними в ній належними та допустимими доказами та аргументами, з врахуванням обставин, висвітлених у відзиві відповідача на позовну заяву та доданих до нього документів - без участі ГУНП у Львівській області.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Смолинець Я.І. подано відповідь на відзив (арк. спр. 89-109), у якій представник зазначив, що з вказаним відзивом позивач не погоджується та вважає його безпідставним. Так, з 1 січня 2020 року представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами або адвокатами. Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. Як вбачається з матеріалів справи, поданий відзив підписаний посадовою особою Головне управління Національної поліції у Львівській області, яка діє в порядку самопредставництва Бар Лідії Ігорівною. На підтвердження повноважень Бар Л.І. до матеріалів додано копію довіреності 05.03.2021 року. Разом з тим, згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату подання відзиву ОСОБА_6 не зазначена, як особа яка може здійснювати представництво інтересів відповідача. Також представник зазначає, що здолученого до матеріалів справи електронного носія (диску) вбачається наявність лише фрагментів відеозапису з нагрудної камери патрульного працівника поліції після чого відеозапис закінчується і відео не відображає подальші дії учасників події та самі обставини події, які б надавали можливість повно та об`єктивно дослідити обставини проведення притягнення до відповідальності, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні постанови про адміністративне правопорушення, що свідчить про порушення безперервності відеозйомки, а зазначений відеозапис не є цілісним (повним). А відтак, вказаний доказ не може бути визнаний допустимим та належним доказом у справі. Представник позивача просить врахувати викладене у відзиві та позов задовольнити.

25.07.2022 року розгляд справи відкладено на 23.08.2022 року о 13 год. 30 хв., та повідомлено учасників справи, що підтверджується матеріалами справи (арк. спр. 71-81).

Відповідач участі свого уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, однак у поданому на позовну заяву відзиві відповідач просить розглядати справу за відсутності представника відповідача.

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

В судовому засіданні 23.08.2022 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Смолинець Я.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник в судовому засіданні заперечив щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки, перш за все, відсутній склад даного правопорушення, а саме відсутній факт керування позивачем транспортним засобом. Працівники поліції без протоколу затримання наділи на ОСОБА_1 кайданки. Позивачу не було надано право скористатись правовою допомогою. В оскарженій постанові не зазначено про технічний засіб відеозапису та не вказано технічний засіб, на який проводився відеозапис.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 17.05.2022 року він був в селі Волиця з якого він разом з друзями поїхав в місто Рава-Руська, Жовківського району, Львівської області. За кермом автомобіля був ОСОБА_4 . Їхавши дорогою, вони побачили машину поліції. Їх автомобіль зупинили працівники поліції, та почали кричати, щоб він вийшов з машини. Він перебував на задньому сидінні, вийшов з машини, та надав їм технічний паспорт на автомобіль. Потім його взяли в кайданки і посадили в поліцейський автомобіль. ОСОБА_4 хотів зняти все на мобільний телефон, але телефон з його рук працівники поліції вирвали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , зазначив, що позивача він знає, оскільки такий є його другом та однокласником. Свідок пояснив, що 17.05.2022 року ввечері він, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виїхали із села Волиця та їхали в м. Рава-Руська, за кермом автомобіля перебував він. Вони завезли знайомому інструмент - гак, після чого заїхали в центр міста Рава-Руська поїсти. Дорогою їх зупинили працівники поліції і сказали, щоб вони всі вийшли з машини, почали говорити до ОСОБА_1 , що він пересів, ОСОБА_2 сидів на задньому сидінні, на вимогу працівників поліції надав технічний паспорт на автомобіль, працівник поліції вирвав технічний паспорт з його рук. Свідок пояснив, що він витягнув свій мобільний телефон і почав знімати відео, але працівник поліції вихопив телефон з його рук. Працівники поліції почали огляд автомобіля без жодних причин. Потім працівники поліції наділи на ОСОБА_1 кайданки та посадили в автомобіль поліції, приблизно пів години про щось в машині з ним розмовляли. Свідок зазначив, що працівники поліції їм не представились, та жодних прав не роз`яснили. Після цього приїхали два брати ОСОБА_1 і здійснили виклик працівників поліції, однак працівники поліції на виклик не приїхали. Надалі ОСОБА_1 вивели з автомобіля із постановою, яку ОСОБА_2 підписав, і працівники поліції поїхали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначив, що позивача він знає, оскільки такий є його другом. Свідок пояснив, що 17.05.2022 року ввечері він, ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 виїхали із села Волиця та їхали в м. Рава-Руська, за кермом автомобіля був ОСОБА_4 . Вони везли знайомому інструмент гак. Після того, вони повертались назад та заїхали в центр міста Рава-Руська поїсти. Дорогою їх зупинили працівники поліції. За кермом автомобіля був ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 сидів на задньому сидінні автомобіля. Працівники поліції витягнули ОСОБА_1 із автомобіля, кричали, що він пересів, натягнули йому на руки кайданки. Працівник поліції вирвав технічний паспорт з рук ОСОБА_1 . Свідок зазначив, що ОСОБА_4 почав знімати все на телефон, але працівники поліції вирвали телефон з його рук. Потім працівники поліції посадили ОСОБА_1 в свій автомобіль. Свідок зазначив, що працівники поліції їм не представились, та жодних прав не роз`яснили. ОСОБА_1 вивели з автомобіля із постановою, яку ОСОБА_2 підписав, і працівники поліції поїхали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Смолинець Я.І., допитавши свідків, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як встановлено із постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.05.2022 року серія ЕАО №5398349 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. у зв`язку з тим, що він 19.05.2022 року о 01 год. 55 хв. в м. Рава-Руська, вул. Львівська, 22 водій керував ТЗ, будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1. а ПДР України (арк. спр. 31-32).

Частиною ч.4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень КУпАП, правопорушення, виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечив факт порушення ним ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем надано до відзиву відеозапис події, яка відбувалась 17.05.2022 року, який оглянуто в судовому засіданні.

Представник позивача адвокат Смолинець Я.І. зазначив, що на даному відеозаписі відсутній факт керування автомобілем ОСОБА_1 , який неодноразово говорив працівникам поліції, що він автомобілем не керував. Крім того, зауважив, що про такий запис не зазначено в оскарженій постанові. Так, із даного відеозапису встановлено, що за кермом автомобіля сидів ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні. Також зафіксовано, що ОСОБА_1 зачитано постанову та роз`яснено право на її скарження.

Оглянутий в судовому засіданні долучений відповідачем до відзиву відеозапис події, яка мала місце 17.05.2022 року, не спростовує доводи позивача про те, що він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Також у поданому відзиві представником відповідача жодних доказів про керування ОСОБА_1 автомобілем «Volksvagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 не надано.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ПДР відповідачем надано не було.

Тобто, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно із ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити, постанову серії ЕАО № 5398349 від 19.05.2022 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі належить скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 72, 77, 90, 241-246, 271 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5398349 від 19.05.2022 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст.126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , дата видачі 03.05.2018 року, орган, що видав 4628, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ГУНП у Львівській області, юридична адреса: 79007 м. Львів, площа Генерала Григоренка, буд.3, , e-mail:

Повний текст рішення суду складено 12.10.2022 року.

Суддя М. М. Олещук