Справа № 369/17603/21
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/92/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

за участю секретаря: Житар А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції поліцейського батальйону № 1 роти № 5 Управління патрульної поліції у м. Києві Андрієць Андрія Костянтиновича, Управління патрульної поліції у м. Києві про оскарження постанови про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до лейтенанта поліції поліцейського батальйону № 1 роти № 5 Управління патрульної поліції у м. Києві Андрієць Андрія Костянтиновича, Управління патрульної поліції у м. Києві про оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 06 грудня 2021 року приблизно об 21 год. 30 хв. інспектором лейтенантом патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Андрієць Андрієм Костянтиновичем зупинено транспортний засіб Ford Kuga із державними номерними знаками НОМЕР_1 , яким керувала позивач.

Як зазначено в позовній заяві, будь-яких підстав для зупинки працівниками патрульної поліції їй не було повідомлено, патрульний поліції не представив себе, зазначивши що начебто в позивача забруднено лампочки або не горять, які освітлюють задній номерний знак. В подальшому, інспектор патрульної поліції попросив показати документи на автомобіль та права. Після перегляду документів, інспектор патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Так, 06 грудня 2021 року о 21 год. 50 хв. інспектором поліції відносно позивача було складено постанову серії ЕАО № 5118746 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до вищезазначеної постанови, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком або перевернутим, чим порушила п.2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

Позивач категорично не погоджувалась із вказаними обставинами в постанові, оскільки перед виїздом нею було перевірено технічний стан транспортного засобу усі лампочки горіли, а номерний знак був підсвічений, що свідчить про виконання вимог «а» п. 2.3 ПДР України, оскільки 06 грудня 2021 року в м. Києві падав мокрий сніг, а тому позивачем перед виїздом з місця паркування було заведено машину для прогріву та очищено машину від снігу, для подальшої можливості без перешкод рухатися автомобільними дорогами по місту Київ.

Разом з тим, враховуючи, що під час руху транспортного засобу позивач не могла бачити, що перегоріла одна з двох лампочок, які освітлювали задній номерний знак, проте номер був добре підсвічений іншою лампою. Крім того, транспортний засіб рухався по бульвару Лесі Українки, у місцевості, яка добре освітлена зовнішніми освітлювальними засобами (ліхтарями), тобто задній номерний знак читався (переглядався) та був освітлений в достатній мірі.

Позивач вважає, що нею не було вчинено правопорушення, передбачене п.2.9 ПДР України, а тому дії працівника патрульної поліції були протиправними, а винесена постова повинна бути скасована.

Більш того, оскаржувана постанова не була оформлена у відповідності до вимог ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Також до постанови не надано жодних доказів, на підставі яких посадовою особою винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5118746 від 06 грудня 2021 року, винесену лейтенантом поліції поліцейського батальйону № 1 роти № 5 Управління патрульної поліції у м. Києві Андрієць Андрієм Костянтиновичем щодо неї; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП за відсутністю у діях особи події та складу адміністративного правопорушення; стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2021 було відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

27.01.2022 представник Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції подала до суду відзив на позовну заяву за вх. № 3639, зазначивши, що під час несення служби 06.12.2021 о 21 год. 41 хв. інспектором патрульної служби було виявлено транспортний засіб Ford Kuga із державними номерними знаками НОМЕР_1 , номерний знак якого не освітлювався. Після чого інспектором було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор поліції підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 (а) ПДР України.

Позивачу було роз`яснено, що вона порушила п.2.9 в) ПДР України та в її діях присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

З відеозапису з нагрудного реєстратора видно, що інспектором патрульної служби було належним чином зафіксовано на нагрудний реєстратор відсутність освітлення заднього номерного знаку транспортного засобу.

Представник відповідача зазначила, що інспектор поліції діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством; оскаржувана постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП, а тому позов не підлягає задоволенню.

03.02.2022 ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив за вх. № 4572, згідно якого зазначила, що відповідачами не зазначено в оскаржуваній постанові жодного доказу щодо правомірності своїх дій при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Так, приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства, ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідачами не надано і не зазначено в оскаржуваній постанові про будь-які докази, які були дослідженні патрульним під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі фото- або відео- доказів, що свідчить про відсутність доказів на підтвердження наявності в діях позивача порушення ПДР і відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На думку позивача, така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Позивач звертає увагу, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, з відеозапису, долученого представником відповідача до матеріалів справи, не вбачається вчинення позивачем будь-якого правопорушення. На даному відео зафіксована лише процедура розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Оскільки відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського не відображає відомостей про вчинення позивачем правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови, то вказаний відеозапис не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, в постанові серії ЕАО № 5118746 вказано час вчинення адміністративного правопорушення «6 грудня 2021 року о 21 год. 41 хв. 31 сек.». Натомість долучений відповідачем відеозапис розпочинається 6 грудня 2021 року о 21 год. 20 хв. 35 сек. та завершується 6 грудня 2021 року о 21 год, 21 хв. 07 сек. Тобто, як зазначено у відповіді на відзив, вказаний відеозапис взагалі не стосується обставин події, яка описана в постанові серії ЕАО №5118746.

ОСОБА_1 просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 4 і 5 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, докази, надані на її обґрунтування, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, створювати безпечні умови для дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху.

Відповідно до п.1.1 ПДР України ці правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на цих ПДР України.

П.п.1.3, 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих ПДР, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до п.2.9. в, водію забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірність експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ст.252 КУпАП та п.10 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, 06 грудня 2021 року о 21 год. 50 хв. інспектором поліції відносно ОСОБА_1 було складено постанову серії ЕАО № 5118746 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно даної постанови,ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Ford Kuga із державними номерними знаками НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком або перевернутим, чим порушила п.2.9 Правил дорожнього руху України

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Із наданого відеозапису з нагрудного реєстратора інспектором патрульної служби, збереженому на диску та долученому до матеріалів справи представником відповідача, та переглянутого судом, вбачається, що у темну пору доби наявний зупинений на узбіччі автодороги автомобіль Ford Kuga, символи знаку « НОМЕР_1 » проглядаються чітко; номерний знак не забруднений, його розміри, форма, позначення, колір і розміщення не змінені. Суд допускає можливість несправності лампочки чи лампочок, які освітлювали задній номерний знак, проте не може чітко побачити чи був номерний знак все ж таки освітлений чи ні під час керування водієм зазначеним транспортним засобом, враховуючи наявне на відео підсвічення номерного знаку автомобіля позивача як машиною патрульної служби, так і самим освітленням дороги, на якій був запинений автомобіль.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Також, слід зазначити, що Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис (як в даній справі), такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

В той же час, Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззапереченим доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що наданий відповідачем відеозапис не доводить факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а інших належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем вказаного вище адміністративного правопорушення, суду не надано.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух", ч. 6 ст. 121, ст. 251, ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. п. 1.1, п.п. 1.9 Правил дорожнього руху України, керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції поліцейського батальйону № 1 роти № 5 Управління патрульної поліції у м. Києві Андрієць Андрія Костянтиновича, Управління патрульної поліції у м. Києві про оскарження постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5118746 від 06 грудня 2021 року, винесену лейтенантом поліції поліцейського батальйону № 1 роти № 5 Управління патрульної поліції у м. Києві Андрієць Андрієм Костянтиновичем щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю у діях особи події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції (адреса: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.В. Дубас