Справа № 280/3720/22
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 жовтня 2022 року Справа № 280/3720/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Приймак І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, 29) про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

за участі представників сторін:

від позивача Лисенко С.Д.

від відповідача Крамар В.В.

ВСТАНОВИВ:

Сергія Леонідовича (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Лушпієнка М. від 18 травня 2022 року № 406 «Про застосування дисциплінарного стягнення» до начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Лушпієнка М. від 23 травня 2022 року № 576 о/с «По особовому складу» про реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України майора поліції ОСОБА_1 . Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 травня 2022 року по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 18 травня 2022 року до позивача оскаржуваним наказом відповідача № 406 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Крім того, спірним наказом ГУНП в Запорізькій області від 23 травня 2022 року № 576 о/с «По особовому складу», відповідно до Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 з 23 травня 2022 року. Відповідно до оскаржуваного наказу відповідача від 18 травня 2022 року № 406 дисциплінарний проступок ОСОБА_2 виразився в тому, що він не прибув безпечним шляхом (у тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04 квітня 2022 року наказом ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 визначено місцем служби (роботи), та не постановці на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття.

Незгоду зі спірними наказами позивач аргументує, по - перше, тим, що наказ ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 не доводився йому і про його існування стало відомо з наказу начальника ГУНП в Запорізькій області від 18 травня 2022 року № 406. Позивачу не надходило жодних письмових чи усних наказів, організаційно-розпорядчих документів, телефонограм чи повідомлень будь-якими каналами зв`язку від керівництва; не доводилося керівництвом наказів чи інструкцій щодо вчинення конкретних дій, явки чи перебування у конкретному місці, слідчому відділі поліції, встановлення обмежень та заборон.

Також наголошує на тому, що відповідач не повідомив позивача про ініціювання службового розслідування, не забезпечив можливість надати письмове пояснення та докази щодо предмета службового розслідування і відсутності дисциплінарного проступку, не викликав у дисциплінарну комісію, чим порушив закон і право на захист. Всупереч нормам Дисциплінарного статуту перед прийняттям спірного наказу про звільнення відповідач не викликав позивача рекомендованим листом чи навіть по телефону для надання пояснень та доказів, позбавив можливості клопотати про залучення нових документів, додаткових свідчень від причетних осіб, ознайомитися з матеріалами службового розслідування, оскаржити його, користуватися правничою допомогою адвоката.

Вказує, що при звільненні позивача відповідач не провів належного службового розслідування, порушив вимоги частин 1, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту та пунктів 1, 4 розділу 5 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі - Порядок № 893), зокрема, не було зібрано й перевірено відомостей про обставини, що мають значення для справи, не прийнято до уваги, що поліцейський намагався виїхати з окупованої території, проте безпечним шляхом це зробити було неможливо, не порушував Присягу українському народові, відповідно звинувачення поліцейського є безпідставними. Крім того, відповідачем не було належним чином встановлено в діях позивача складу дисциплінарного проступку та враховано сумлінне ставлення поліцейського до служби, у зв`язку з чим рішення комісії в частині накладення найсуворішого стягнення - звільнення зі служби в поліції є повністю необґрунтованим. Посилається на те, що висновок службового розслідування складений з порушення Порядку № 893, оскільки не містить пояснень поліцейського щодо обставин справи.

Крім того, відповідач не ознайомив поліцейського у вказаному порядку з наступними документами: наказом про звільнення; висновком дисциплінарної комісії за результатами службового розслідування; матеріалами службового розслідування. Вважає, що на користь позивача підлягає стягненню грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20 червня 2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19 липня 2022 року на 10 год. 00 хв.

Відповідач не погодився із заявленими позовними вимогами та 15 липня 2022 року подав відзив на позов, у якому зазначив, що за результатами проведеного службового розслідування встановлено, шо позивач своїми діями порушив вимоги: частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»; пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами російської федерації, до м. Запоріжжя», тобто, вчинив дисциплінарний проступок, що виразилось у тому, що начальник сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Мелітопольського РУП майор поліції ОСОБА_1 , ані з 04 квітня 2022 року по 16 квітня 2022 року, ані станом на час проведення та звершення службового розслідування, ані на стан звернення до суду з даним позовом безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04 квітня 2022 року наказом ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 визначено місцем служби (роботи), не прибув та на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття не став. Звертає увагу, що під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією у ході службового розслідування взято до уваги, що станом на 04 квітня 2022 року з захопленої окупаційними військами російської федерації території Запорізької області до м. Запоріжжя прибуло та стало на облік 774 поліцейських, у тому числі 6 поліцейських, які проходять службу у ВП № 2 Мелітопольському РУП (смт. Приазовське) ГУНП в Запорізькій області. Загалом, станом на 05 липня 2022 року до м. Запоріжжя прибув 181 працівник Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області та його підпорядкованих відділів та відділень. Щодо посилання позивача про застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення у виді звільнення вказує, що визначення виду дисциплінарного стягнення є дискреційними повноваженнями ГУНП в Запорізькій області. Крім того, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховано те, що у позивача була наявна можливість виїхати з окупованої території Запорізької області та стати на облік у м. Запоріжжі, чим виконати вимоги наказу відповідача № 282 від 04 квітня 2022 року. Враховуючи ведення воєнного стану на території всієї держави України та активною військовою агресією російської федерації проти України, позивач, як поліцейський є бойовою одиницею та зобов`язаний був перебувати на службі та виконувати свої обов`язки, оскільки служба в поліції є державною службою особливого характеру. Відповідач вважає, що дисциплінарною комісією ГУНП в Запорізькій області та керівником ГУНП в Запорізькій області не було допущено порушення вимог чинного законодавства під час проведення службового розслідування, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності виданий у порядку та у спосіб визначеному законодавством. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 19 липня 2022 року підготовче засідання у справі відкладено до 16 серпня 2022 року на 14 год. 00 хв.

27 липня 2022 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якій підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Звернув увагу, що жодними доказами не підтверджується посилання відповідача на те, що 24 лютого 2022 року у зв`язку із захопленням частини території Запорізької області, особовому складу управлінь, відділів та відділень поліції керівництвом ГУНП в Запорізькій області дана усна вказівка щодо прибуття безпечним шляхом до населених пунктів, які контролюються державою Україна. Крім того, стверджує, що позивач не отримував наказ ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282. Вважає безпідставними посилання відповідача на те, що за період з 24 лютого 2022 року до 04 квітня 2022 року до м. Запоріжжя прибуло стало 181 поліцейських Мелітопольського РУП, оскільки в кожному конкретному випадку ситуація є індивідуальною та підлягає оцінці з точки зору безпечності для життя та здоров`я особи.

04 серпня 2022 року відповідач подав заперечення (на відповідь на відзив), в яких підтримав свої доводи та аргументи, наведені у відзиві на позовну заяву. Наголосив на тому, що прямим керівником Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області доводився зміст наказу ГУНП в Запорізькій області № 282 від 04 квітня 2022 року засобами електронного зв`язку до особового складу. Твердження представника позивача про неможливість виїхати з м. Мелітополь та відсутності безпечного шляху у період часу з 05 квітня 2022 року по 15 квітня 2022 року не відповідають дійсності і спростовується наведеними гуманітарними коридорами та кількістю поліцейських, які прибули з тимчасово окупованих територій Запорізької області до м. Запоріжжя. Звертає увагу, що позивачем не долучено матеріалів, доказів тощо, які б могли підтвердити або спростувати той факт, що позивач намагався виїхати, але цього в нього не вийшло внаслідок небезпечності такого виїзду або загрози його життю та здоров`ю.

Ухвалою суду від 16 серпня 2022 року продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі № 280/3720/22 на 30 днів. Наступне підготовче засідання призначено на 05 вересня 2022 року о/об 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у справі № 280/3720/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 вересня 2022 року о/об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні 19 вересня 2022 року розгляд справи по суті відкладено на 04 жовтня 2022 року о/об 11 год. 00 хв.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 04 жовтня 2022 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

В судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглядаючи матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Мелітопольського районного управління ГУНП в Запорізькій області.

18 квітня 2022 року до керівництва ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт начальника Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області полковника поліції Бідило А.М., складений на виконання пункту 6 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами російської федерації, до м. Запоріжжя», у якому зазначено, що станом на 16 квітня 2022 року в порушення вимог пунктів 3 та 5 вказаного наказу, до м. Запоріжжя з території Мелітопольського району Запорізької області, яка є захопленою окупаційними військами російської федерації, для несення служби не прибули та на облік у ГУНП в Запорізькій області не стали поліцейські, зокрема, начальник сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Мелітопольського районного управління поліції ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначені відомості, які свідчать про можливе вчинення поліцейським ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, керуючись ч.3 ст.11, ст.14 та 15 Дисциплінарного статуту, Порядком проведення службового розслідувань у Національній поліції та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженими наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ від 18 квітня 2022 року № 315 «Про призначення службовою розслідування та утворення дисциплінарної комісії» (у письмовому провадженні), з метою встановлення наявності або відсутності складу дисциплінарного проступку в діях позивача, а також з`ясування обставин невиконання вимог наказу ГУНП від 04 квітня 2022 року № 282 та підстав не виходу на службу.

Наказом ГУНП в Запорізькій області «Про продовження строку проведення службового розслідування» від 02 травня 2022 року № 349 строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Запорізькій від 18 квітня 2022 року № 315, продовжено до 17 травня 2022 року (включно).

Висновком службового розслідування, проведеного за відомостями, викладеними у рапорті начальника Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області полковника поліції Бідила А.М. від 17 травня 2022 року № 589/01/35-2022 (далі - Висновок службового розслідування від 17 травня 2022 року) встановлено, крім іншого, що у порушення вимог пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року №282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами російської федерації, до м. Запоріжжя, начальник сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Мелітопольського РУП майор поліції ОСОБА_1 станом на час проведення службового розслідування безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04 квітня 2022 року наказом ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 визначено місцем служби (роботи) не прибув та на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття не став. Своїми діями вказаний поліцейський порушив вимоги пунктів частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до наказу ГУНП в Запорізькій області «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 18 травня 2022 року № 406 за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію» пунктів 1 та 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 визначено місцем служби (роботи), та не постановці на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття, до начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Мелітопольського РУП майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Згідно з наказом ГУНП в Запорізькій області від 23 травня 2022 року № 576 о/с звільнено зі служби за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 , начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Мелітопольського РУП, з 23 травня 2022 року.

Вважаючи, що накази ГУНП в Запорізькій області від 18 травня 2022 року № 406 та від 23 травня 2022 року № 576 о/с є протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено з оскаржуваного наказу, під час дисциплінарного розслідування встановлено порушення вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію» пунктів 1 та 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту,

Так, з матеріалів адміністративної справи встановлено, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стало неприбуття позивача безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04 квітня 2022 року наказом ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 визначено місцем служби (роботи) позивача, та не постановці на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття.

Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України, - тощо.

Суд зазначає, що позивач на момент виникнення спірних правовідносин мав спеціальний статус працівника поліції, що додатково покладало на нього певні обмеження та обов`язки пов`язані із проходженням служби в поліції.

Відповідно до частини 1 статті 5 Дисциплінарно статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту).

Згідно частини 5 статті 5 Дисциплінарного статуту, виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Отже, відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, на поліцейських покладено зобов`язання неухильно та у визначений строк точно виконувати накази керівника, а невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

04 квітня 2022 року ГУНП в Запорізькій області видано наказ № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами російської федерації, до м. Запоріжжя», яким, відповідно до статті 8 Конституції України, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку із неможливістю виконання завдань і повноважень поліції деякими територіальними підрозділами поліції ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування та дислокації яких захоплена окупаційними військами російської федерації, а також наявною інформацією про загрозу вчинення стосовно поліцейських, працівників поліції та членів їх сімей насильницьких дій, що загрожують їх життю і здоров`ю, свободі пересування з метою схилення до співпраці з військами російської федерації і російською окупаційною владою:

- п.1.2 У зв`язку із захопленням окупаційними військами російської федерації деяких населених пунктів Запорізької області, м. Запоріжжя визначено тимчасовим місцем розташування (дислокації) наступних територіальних підрозділів, підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області: Мелітопольського районного управління поліції, відділ №1 Мелітопольського районного управління поліції (смт. Якимівське), відділ поліції № 1 Мелітопольського районного управління поліції (смт. Веселе), відділення поліції № 2 Мелітопольського районного управління поліції (смт. Приазовське);

- п.3. Поліцейським, державним службовцям і працівникам (цивільному персоналу) структурних підрозділів апарату ГУНП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області визначених у пункті 1, 2 цього наказу прибути безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя до 05 квітня 2022 року (включно);

- п.5. Поліцейським, державним службовцям і працівникам (цивільному персоналу) зазначеним у пунктах 1.2 цього наказу стати на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття;

- п.6. Начальникам структурних підрозділів апарату ГУНП територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області визначених у пункті 1, 2 цього наказу, 16 квітня 2022 року підготувати рапорти із переліком працівників, які не прибули до м. Запоріжжя на виконання цього наказу:

- п.9. Начальникам структурних підрозділів апарату ГУНП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів Г`УНП в Запорізькій області довести цей наказ до відома поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) у будь-який доступний спосіб.

Крім того у пункті 4 наказу № 282 зазначено, що вихід з території захоплених окупаційними військами російської федерації, необхідно здійснювати використовуючи алгоритм дій, визначений службовою телеграмою ГУНП в Запорізькій області від 26 березня 2022 року № 102/01/13-2-22 «Про порядок прибуття поліцейських, державних службовців та цивільного персоналу, а також членів їх сімей до ГУНП в Запорізькій області».

Позивач проходив службу у Мелітопольському РУП, яке визначено у пункті 1, 2 зазначеного Наказу. Зазначений наказ позивачем не було виконано, як у строк до 15 квітня 2022 року (включно), так і до завершення службового розслідування та прийняття спірних рішень.

Водночас позивач посилається на те, що наказ ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 до його відома не доводився, і про його існування позивачу стало відомо з наказу начальника ГУНП в Запорізькій області від 18 травня 2022 року № 406. Також, позивач вказує про те, що, на його адресу не надходило жодних письмових чи усних наказів, організаційно-розпорядчих документів, телефонограм чи повідомлень будь-якими каналами зв`язку від керівництва; не доводилося керівництвом наказів чи інструкцій щодо вчинення конкретних дій, явки чи перебування у конкретному місці, слідчому відділі поліції, встановлення обмежень та заборон.

Надаючи оцінку вищезазначеним аргументам позивача судом враховані наступні обставини.

24 лютого 2022 року о 05:30, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України. Закону України «Про правовий режим воєнного стану», указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який продовжено указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 та від 18 квітня 2022 року № 259/22.

Згідно з інформацією опублікованою на офіційному сайті Запорізької обласної державної адміністрації за посиланням https://www.zoda.gov.ua /news/59536/situatsiya-shodo-rosiyskogo-viorgnennya-26.02.2022,-09.00.html, 26 лютого 2022 року о 09:00 в місто Мелітополь зайшла ворожа техніка. Також згідно з інформацією опублікованою в офіційних сайтах Запорізької обласної державної адміністрації, засобів масової інформації Мелітопольський район Запорізької області окупований збройними силами російської федерації у тому числі смт. Приазовське, смт. Веселе та смт. Якимівка.

З 26 лютого 2022 року і на час розгляду справи територія м. Мелітополь та Мелітопольський район є захопленою окупаційними військами російської федерації.

Як вказує відповідач, станом на 26 лютого 2022 року особовий склад Мелітопольського районного управління поліції (м. Мелітополь), відділу поліції №1 (смт. Якимівка), відділення поліції №1 (смт Веселе) та відділення поліції №2 (смт Приазовське) Мелітопольського РУП ГУНП перебував за місцем дислокації вказаних підрозділів або за місцем свого мешкання (м. Мелітополь та Мелітопольський район Запорізької області). 24 лютого 2022 року у зв`язку із захопленням частини території Запорізької області, особовому складу управлінь, відділів та відділень поліції керівництвом ГУНП в Запорізькій області дана усна вказівка щодо прибуття безпечними шляхами до населених пунктів, які контролюються державою Україна.

З пояснень начальника Мелітопольського РУП ГУНП полковника поліції Бідила А.М. від 19 квітня 2022 року, копія яких міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що 04 квітня 2022 року ним отримано наказ ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 №282, який був надісланий в групу месенджера «Телеграм», учасниками якої були всі працівники поліції. Також зазначений наказ був надісланий ним начальникові СКЗ Мелітопольського РУП ОСОБА_3 , яка на той час знаходилась на окупованій території та займалася організацією роботи та контролем виїзду особового складу з окупованої території.

До матеріалів справи надані пояснення начальника СКЗ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Арутюнової Світлани Володимирівни від 19 квітня 2022 року, в яких вона повідомляє про доведення до особового складу вимог наказу ГУНП в Запорізькій області від 04 квітня 2022 року № 282 шляхом надсилання у месенджері, а також зазначила про спілкування з підлеглими з приводу необхідності їх прибуття до м. Запоріжжя для несення служби. Крім того, у своїх поясненнях вказані вище керівники повідомили дисциплінарній комісії номери мобільних телефонів своїх підлеглих, які залишились в населених пунктах Мелітопольського району Запорізької області захоплених окупаційними військами російської федерації.

Отже, про доведення до позивача наказу свідчить рапорт від 16 квітня 2022 року, пояснення начальника Мелітопольського РУП полковника поліції Бідило А.М. та начальника СКЗ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Арутюнової С.В.

При цьому, суд вважає обґрунтованим та бере до уваги те, що з 24 лютого 2022 року у Головного управління Національної поліції в Запорізькій області була відсутня інша можливість інформування позивача про наявності та необхідності виконання вимог наказу ГУНП № 282, як направлення їх засобами електронного зв`язку на мобільний телефон у форматі pdf, оскільки, з 26 лютого 2022 року територія м. Мелітополя та Мелітопольського району Запорізької області захоплена окупаційними військами російської федерації та згідно з інформацією, опублікованою на сайті Укрпошти за посиланням offices.ukrposhta.ua, поштова кореспонденція для відправлення на вказану територію тимчасово не приймаються.

Також, позивач у позові вказує, що наприкінці березня 2022 року він намагався виїхати з окупованої території, але його не пропустили на блок постах у зв`язку із відсутністю паспорта, який був вилучений у нього у березні 2022 року особами, вдягненими у форму російської федерації. На підтвердження обставин з приводу вилучення паспорта позивачем до суду надано витяг з Єдиного реєстру судових розслідувань досудових розслідувань від 02 вересня 2022 року.

Суд зазначає, що витяг з Єдиного реєстру судових розслідувань досудових розслідувань від 02 вересня 2022 року не є належним доказом в адміністративній справі № 280/3720/22, який підтверджує обставини з приводу вжиття позивачем заходів, спрямованих на виконання наказу від 04 квітня 2022 року № 282 в частині виїзду з тимчасово окупованої території до міста Запоріжжя для реєстрації та подальшого проходження служби, оскільки відомості про вилучення його паспорту були внесені до Єдиного реєстру судових розслідувань досудових розслідувань лише 02 вересня 2022 року, тобто, задовго після його звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/3720/22.

З огляду на вищевикладене, позивачем ані до ГУНП в Запорізькій області, ані до суду не надано доказів на підтвердження факту вжиття заходів щодо виїзду з окупованої території, а також на підтвердження факту вжиття заходів, спрямованих на виконання наказу від 04 квітня 2022 року № 282 в частині виїзду з тимчасово окупованої території до міста Запоріжжя для реєстрації та подальшого проходження служби.

Також суд наголошує, що позивач не здійснював жодних дій щодо отримання інформації про те, яким чином йому продовжувати проходження служби в поліції після окупації міста Мелітополя, не звертався з рапортами до свого безпосереднього керівника, керівника ГУНП щодо неможливості виїзду, вирішення цього питання, тощо. Фактично зацікавленість у подальшому проходженні служби в поліції позивач висловив лише після отримання повідомлення про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

При цьому, відповідно до інформації, опублікованої на офіційному сайті Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України https://minre.gov.ua протягом квітня 2022 року з міста Мелітополя Запорізької області до міста Запоріжжя неодноразово гуманітарними коридорами евакуйовувались громадяни, а саме:

05 квітня 2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 720 мешканців;

06 квітня 2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Мелітополь та Гуляйполе - 2515;

07 квітня 2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2050;

08 квітня 2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Токмак, Мелітополь, Енергодар, Оріхів, Гуляйполе - 3544;

09 квітня 2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Токмак. Мелітополь та Енергодар -3233;

10 квітня 2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2409;

11 квітня 2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 3298;

12 квітня 2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2135:

14 квітня 2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2043;

15 квітня 2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь -2131;

16 квітня 2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 1211.

Відповідачем в ході проведення службового розслідування взято до уваги те, що у період часу з 24 травня 2022 року по 17 травня 2022 року з Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області з 225 поліцейських прибули до м. Запоріжжя та стали на облік 103 поліцейських, 122 поліцейських Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області до м. Запоріжжя не прибули та не стали на облік, у тому числі і позивач.

Суд зазначає, що факт того, що більшість поліцейських Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області змогли виїхати за межі окупованих тимчасово окупованих території Запорізької області та стали на облік у ГУНП в Запорізькій області для подальшого проходження служби в поліції, свідчить про те, що у період з 24 лютого 2022 року по 17 травня 2022 року існували об`єктивні можливості залишити територію, яка на даний час є тимчасово окупованою.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, серед іншого: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють тощо.

В п.5 розділу 1, п.3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016р. № 1179 видно, що законодавець висуває підвищенні вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в НП України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Враховуючи тимчасову окупацію Мелітопольського району Запорізької області очевидним був і є факт неможливості виконання позивачем своїх службових (посадових) обов`язків.

Крім того, відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» здійснює у взаємодії зі Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями. Крім того, відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оборону України» участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Зазначене свідчить, що правоохоронні органи в умовах воєнного стану є підрозділами, які у межах своїх повноважень беруть участь в обороні держави разом із Збройними Силами України, а невиїзд на підконтрольну територію держави Україна позивачем є таким, що порушує Присягу на вірність Українському народові.

При прийнятті рішення суд також враховує, що позивач на час розгляду справи так і не прибув на підконтрольну територію, що підтверджується поясненнями позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість застосування до позивача стягнення за дисциплінарний проступок та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо посилання позивача на те, що відповідач не повідомив позивача про ініціювання службового розслідування, не забезпечив можливість надати письмове пояснення та докази щодо предмета службового розслідування і відсутності дисциплінарного проступку, не викликав у дисциплінарну комісію, чим порушив закон і право на захист, суд дійшов таких висновків.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01 травня 2022 року, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Так, згідно ст.26 розділу V Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження (ч.1 ст.26 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Стаття 27 Дисциплінарного статуту регулює порядок відібрання пояснень під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану. Так, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації. За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

З метою недопущення порушень прав позивача та на виконання вимог частини 2 статті 27 Дисциплінарного статуту, з використанням засобів електронної комунікації (за допомогою месенджерів Whatsapp, Telegram, Viber, SMS) позивачу па мобільний + 38 направлено лист вих. № 330/35/01-2022 від 03 травня 2022 року за підписом заступника голови дисциплінарної комісії, яким його викликано до ГУНП в Запорізькій області для надання пояснень дисциплінарній комісії за фактом можливого порушення службової дисципліни.

Відповідно до частини 3 ст.27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України виклик, який надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Отже, виклик позивача - лист вих. № 330/35/01-2022 від 03 травня 2022 року відповідно до вимог частини 3 ст.27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України вважається отриманим.

Щодо доводів про не ознайомлення поліцейського у вказаному порядку з наступними документами: наказом про звільнення; висновком дисциплінарної комісії за результатами службового розслідування; матеріалами службового розслідування, що Дисциплінарний статут не містить такого обов`язку відповідача чи дисциплінарної комісії. В свою чергу позивач не звертався ані до ГУНП, ані до дисциплінарної комісії з заявами, клопотаннями, рапортами тощо щодо бажання або необхідність ознайомлення з висновком службового розслідування.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних наказів та звільненні позивача було дотримано порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, визначений Дисциплінарним статутом.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права. Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи положення ч. 1, 2 статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що відповідачем доведено факт допущення позивачем дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим до позивача правомірно застосовано дисциплінарне стягнення. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 257, 259-262, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, 29) про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено та підписано 17 жовтня 2022 року.

Суддя Д.В. Татаринов