Справа № 400/3909/22
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 р. № 400/3909/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагаря В. С. за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2
до відповідача:Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, у якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради №1801 від 18.07.2022 року про відмову в данні соціальних послуг;

-зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради прийняти рішення про надання соціальних послуг з догляду, відповідно до заяви позивача від 08.07.2022 року №837 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, з розглядом питання щодо відповідної компенсації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 проживає однією сім`єю та здійснює догляд за двоюрідною сестрою - ОСОБА_2 , яка за станом свого здоров`я потребує стороннього догляду. 08.07.2022 року подала до відповідача заяву з необхідними документами про призначення компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859 (далі - Порядок №859), однак рішенням Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради №1801 від 18.07.2022 року відмовлено у призначенні компенсації, посилаючись на відсутність факту приналежності особи, яка потребує надання соціальних послуг на непрофесійній основі, до членів сім`ї заявника, визначеним пунктом 1 Порядку №859. При цьому, зазначає, що законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Вказані обставини підтверджуються складеним актом обстеження сім`ї від 12.07.2022 року №181, в якому зазначено, що заявник проживає постійно за адресою АДРЕСА_3 . (Здійснює догляд щоденно, в ході обстеження порушень по догляду не було). З наведених підстав уважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує право на отримання компенсації як фізичній особі, що надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22.08.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу для подання відзиву на позов, надано 15-денний строк з дня вручення ухвали.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проживає однією сім`єю та здійснює догляд за двоюрідною сестрою - ОСОБА_2 , що потребує стороннього догляду.

08.07.2022 подала до відповідача заяву з необхідними документами про призначення компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку №859.

12.07.2022 складено акт обстеження сім`ї №181, в якому зазначено, що заявник проживає постійно за адресою АДРЕСА_3 . Здійснює догляд щоденно, в ході обстеження порушень по догляду не було. Зі слів заявника ОСОБА_1 та законного представника ОСОБА_3 являється двоюрідною сестрою отримувача допомоги. Підтверджуючих документів не надано.

18.07.2022 Департаментом праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради прийнято рішення за №1801, яким відмовлено у призначенні компенсації, посилаючись на відсутність факту приналежності особи, яка потребує надання соціальних послуг на непрофесійній основі, до членів сім`ї заявника, визначеним пунктом 1 Порядку №859.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України "Про соціальні послуги".

Згідно п. 17 ст. 1 Закон України "Про соціальні послуги" соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації послуг.

Порядок №859 встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю;

громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306).

Компенсація не призначається фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, стаціонарного догляду.

Компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчим органом міської міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади (далі - структурний підрозділ) за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Пунктом 7 Порядку №859 визначено перелік документів для призначення і виплати компенсації.

Відповідно до п. 14, 16-18, 20 Порядку №859 компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається структурним підрозділом протягом 10 днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею складається акт про проведення обстеження сім`ї фахівцями структурного підрозділу. Форма акта про проведення обстеження сім`ї затверджується Мінсоцполітики.

Якщо фізична особа надає соціальні послуги за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, але має інше зареєстроване місце проживання, обстеження сім`ї для встановлення факту догляду є обов`язковим.

На кожну фізичну особу, яка надає соціальні послуги та отримує компенсацію, відповідним структурним підрозділом формується особова справа, в якій зберігаються матеріали, необхідні для призначення компенсації.

Структурні підрозділи, що призначають та виплачують компенсацію, здійснюють контроль за наданням соціальних послуг фізичними особами, які надають соціальні послуги.

Рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади про відмову у призначенні компенсації може бути оскаржено в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Під час розгляду справи встановлено, що підставою для відмови позивачу у призначенні компенсації слугувало те, що позивач є двоюрідною сестрою, а тому не належить до числа членів сім`ї останньої.

Будь-яких зауважень з приводу змісту поданої заяви та доданих до неї документів, відповідачем у згаданому листі не зазначено.

Закон України "Про соціальні послуги" та Порядок прямо не визначають коло осіб, ясі в розумінні вказаних нормативно-правових актів є членами сім`ї отримувача соціальних послуг.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 17 квітня 2019 року по справі №456/1258/17 наведені висновки щодо ст. 3 Сімейного кодексу України та зазначено, що особа, яка вважає себе членом сім`ї, повинна довести: а) факт проживання; б) наявність у такої особи із іншою особою спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Відповідно висновків наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16-ц, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Вказані висновки містяться у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року у справі №686/8440/16-ц.

Як вже встановлено судом, позивачка фактично проживає з ОСОБА_2 , яка потребує догляду, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. Відповідачем вказана обставина не заперечується.

Таким чином, оскаржуване у даній справі рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 компенсацію, як фізичній особі, яка надає послуги з догляду на непрофесійній основі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №859 від 23 вересня 2020 року «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» з 08.07.2022 року.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, 54001, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради №1801 від 18.07.2022 року про відмову у призначенні компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за заявою ОСОБА_1 від 08.07.2022 року.

3. Зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, 54001, ) призначити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) компенсацію, як фізичній особі, яка надає послуги з догляду на непрофесійній основі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №859 від 23 вересня 2020 року «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» з 08.07.2022 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн., сплачений за квитанцією від 15.08.2022 року №ПН55.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар