Справа № 490/9839/19
Суддя: Шолох Л. М.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/9839/19
н/п 2-а/490/277/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Марченку О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Яценка Віктора Анатолійовича Управління патрульної поліції в Одеської області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до інспектора Яценка Віктора Анатолійовича Управління патрульної поліції в Одеської області, у якому просив скасувати постанову серії ЕАК № 1692948 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною, докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП відсутні.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у справі.

21 квітні 2020 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на його безпідставність.

У період з листопада 2019 року до 17 лютого 2021 року справа перебувала у провадженні іншого складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 18 лютого 2021 року для розгляду цієї справи визначено головуючого суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М.

У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Представник відповідача просив справу розглядати без його участі. Зважаючи на приписи статті 205 КАС України суд вважає за можливе провести розгляду справи за відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

01 листопада 2019 року у м. Одеса інспектором взводу № 2 роти 2 батальйону 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Яценко В.А. винесено постанову серії ЕАК № 1692948 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП.

У постанові зазначено, що приблизно 08 год. 50 хв у м. Одеса, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього 3.34 чим порушив пункту 8.4 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена частиною першою статті 122 КУпАП.

Не погоджуючись із цією постановою, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як свідчить зміст оскаржуваної постанови, вона винесена поліцейським відповідно до правил, визначених Кодексом про адміністративні правопорушення України (далі КУпАП).

Отже, у даному випадку слід перевірити дотримання інспектором поліції порядку притягнення до адміністративної відповідальності, визначеного КУпАП, в редакції чинній на момент складання оскаржуваної постанови, тобто станом на 01 листопада 2019 року.

Відповідно до статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються: 1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; 2) виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів,-виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом; 4) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами(суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, Верховним Судом; 5) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Частиною першою статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, як зокрема, правил дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою та п`ятою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (частини друга та третя статті 222 КАС України).

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (стаття 249 КУпАП).

Статтею 258 КУпАП передбачено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, частиною другої статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

За такого суд дійшов висновку про те, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП віднесено по повноважень Національної поліції. Під час розгляду справ такої категорії протокол про адміністративне правопорушення, перед винесенням постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не складається.

Натомість приписи КУпАП, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вказують на необхідність застосування статті 258 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною першою статті 122 КУпАП.

Згідно з приписами статті 245 КУпАП завданнями провадження в адміністративних правопорушеннях є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне, з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадські організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (осадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення визначені статтею 283 КУпАП. Такі відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова про справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, зазначених у частині другій цієї статті повинна, зокрема, містити відомості, зокрема, і про технічний засіб, яким зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

Зі змісту наведеного слідує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. А у разі розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, у постанові має бути вказано технічний запис, яким зафіксовано факт вчинення цього порушення.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г)наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (осадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення визначені статтею 283 КУпАП. Так, відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова про справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, зазначених у частині другій цієї статті повинна, містити відомості, зокрема, і про технічний засіб, яким зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

Зі змісту наведеного слідує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. А у разі розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КУпАП, у постанові має бути вказано технічний запис, яким зафіксовано факт вчинення цього порушення.

У своєму відзиві відповідач вказує на приписи статті 77 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, та не надання позивачем доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. Такі доводи суд до уваги не приймає. У даному випадку обов`язок доказування правомірності прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, а саме відеозапису із фіксацією порушення позивачем вимог п. 8.4 Правил дорожнього руху та здійснення зупинки під дорожнім знаком 3.34 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 133-1 КУпАП.

Пунктом першим частини першої статті 274 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Також, суд відповідно до приписів частини другої статті 9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП (за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення).

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії ЕАК № 1692948 від 01 листопада 2019 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту Національної поліції України, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченою частиною першою статті 122 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 272 КАС України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М. Шолох