Справа № 320/7461/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року м. Київ № 320/7461/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Київській області,

про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Київській області) та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.08.2020 №10-11911/15-20-сг та від 12.08.2020 №10-11466/15-20-сг щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації на земельні ділянки площею 0,1 га, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва і 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку в Київській області, с. Забуччя;

- зобов`язати відповідача надати дозвіл на виготовлення технічної документації на земельні ділянки площею 0,1 га, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва і 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку в Київській області, с. Забуччя.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що земельна ділянка на публічній кадастровій карті України є вільною, не входить до лісового кадастру, а тільки межує з ним, і не має інших обмежень.

Посилаючись на те, що протиправно обмежений в реалізації своїх законних прав та інтересів, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року адміністративну справу передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року справу прийнято мною у своє провадження, відкрито провадження у справі №320/7461/20, визначено розгляд справи провадити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та усі наявні докази.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2022 року витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Київській області належним чином завірені копії рішень від 14 серпня 2020 року №10-11911/15-20-сг та від 12 червня 2020 року №10-11466/15-20-сг про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації на земельні ділянки площею 0,1 га з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва та 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку в Київській області село Забуччя.

Зазначену ухвалу суду отримано відповідачем електронною поштою 07.07.2022, про що надано підтвердження електронним листом.

Водночас, запитуваних матеріалів від ГУ Держгеокадастру у Київській області не надійшло, як і відзиву на позовну заяву, виходячи з чого суд розглядає позовну заяву на підставі наявних матеріалів.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши у письмовому провадженні подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, встановивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ГУ Держгеокадастру у Київській області розглянуто звернення ОСОБА_1 стосовно відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та листом від 11.03.2020 надано відповідь про те, що позивач звертався з клопотанням щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,25 га, за результатами розгляду якого Головним управління прийнято наказ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації №10-2245/15-20 від 27.02.2020, оскільки бажана до відведення земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду та перебуває у користуванні ДП «Київський лісгосп «Ірпінське лісництво».

Надалі листом від 18.08.2020 відповідач повідомив позивача про результати розгляду звернення ОСОБА_1 щодо поданих клопотань від 11.06.2020 №ЗВ-020, №ЗВ 020, відповідно до яких зазначено, що згідно з даними системи електронного документообігу, клопотання стосовно отримання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площами 0,1 га для індивідуального дачного будівництва та 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані в с. Забуччя на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області розглянуті та прийняті накази від 14.08.2020 №10-11911/15-20-сг та від 12.08.2020 №10-11466/15-20-сг про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Відмови відповідача пов`язані з тим, що за інформацією Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені ГУ Держгеокадастру у Київській області відповідно до наявних планово-картографічних матеріалів, землі за вказаними координатами знаходяться на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та перебувають у користуванні ДП «Київський лісгосп «Ірпінське лісництво».

Водночас, позивачем надано копії листів ДП «Київське лісове господарство» від 09.06.2020 №02-03/465, відповідно до яких вказана земельна ділянка не відноситься до земель лісогосподарського призначення, які підпорядковані підприємству, але безпосередньо межує з лісовим фондом Ірпінського (Приміського) лісництва квартал 47 виділа 2,3.

Наявність суперечностей в отриманій інформації зумовила звернення позивача до суду з адміністративним позовом, розглядаючи спірні правовідносини за яким суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (стаття 4 Земельного кодексу України).

За приписамистатті 5 Земельного кодексу України, земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки.

Згідно зі статтею 13 Земельного кодексу України, до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; б) реалізація державної політики у галузі використання та охорони земель; в) викуп земельних ділянок для суспільних потреб у порядку, визначеному законом; г) координація проведення земельної реформи; ґ) розроблення і забезпечення виконання загальнодержавних програм використання та охорони земель; д) організація ведення державного земельного кадастру, державного контролю за використанням і охороною земель та здійснення землеустрою; е) встановлення порядку проведення моніторингу земель; е-1) внесення до Верховної Ради України пропозицій щодо встановлення та зміни меж районів, міст; є) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Київській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року №308, Головне управління Держгеокадастру у Київській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Київської області.

Отже, повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Київської області покладені на Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України підставою для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В той же час, судом встановлено, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою стали ті обставини, що бажана для відведення земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду та перебуває у користуванні ДП «Київський лісгосп «Ірпінське лісництво», що йде у розріз з інформацією, наданою ДП «Київське лісове господарство», відповідно до якої вказана земельна ділянка не відноситься до земель лісогосподарського призначення, які підпорядковані підприємству, але безпосередньо межує з лісовим фондом Ірпінського (Приміського) лісництва квартал 47 виділа 2,3.

За таких обставин, а також враховуючи те, що відповідачем не надано відзиву на апеляційну скаргу, що ускладнює визначення правової позиції стосовно підстав відмови позивачу, суд приходить до висновку, що відповідач не в достатній мірі дослідив поставлене позивачем питання та передчасно прийняв оскаржувані у даній справі накази.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення, у тому числі шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Київській області повторно розглянути питання надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації на земельні ділянки площею 0,1 га з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва і 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: Київська область, с. Забуччя відповідно до поданих ним клопотань від 11.06.2020 №ЗВ-020, №ЗВ 020.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 682,00 грн відповідно до квитанції №10-1202695/1/С, який підлягає частковому відшкодуванню йому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 841,00 грн з урахуванням результатів розгляду справи.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 14.08.2020 №10-11911/15-20-сг та від 12.08.2020 №10-11466/15-20-сг про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації на земельні ділянки площею 0,1 га з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва і 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: Київська область, с. Забуччя відповідно до поданих ним клопотань від 11.06.2020 №ЗВ-020, №ЗВ 020.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області повторно розглянути питання надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації на земельні ділянки площею 0,1 га з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва і 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: Київська область, с. Забуччя відповідно до поданих ним клопотань від 11.06.2020 №ЗВ-020, №ЗВ 020.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 841, 00 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, адреса: 03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, , тел.+.

Суддя В.І. Келеберда