Справа № 380/3426/22
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3426/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати надбавки ОСОБА_1 як військовослужбовцю, який працював в умовах режимних обмежень у період з 01.01.2020 по 24.06.2021;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити надбавку ОСОБА_1 як військовослужбовцю, який працював в умовах режимних обмежень у період з 01.01.2020 по 24.06.2021, з урахуванням раніше виплачених сум ;

здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги при звільненні, а також грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2018-2021 років з урахуванням надбавки, як військовослужбовцю, який працював в умовах режимних обмежень з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати відповідача включити до розрахунку грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 надбавку, як військовослужбовцю, який працював в умовах режимних обмежень, за період з січня 2020 по червень 2021 з врахуванням недоплаченої суми та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для здійснення перерахунку (донарахування) розміру пенсії за вислугу років з моменту її призначення.

Посилається на те, що до 24.06.2021 проходив військову службу у Збройних Силах України. В період з 01.01.2020 по 24.06.2021 позивачу не виплачувалась надбавка за роботу з таємними документами, яка передбачена постановою КМУ від 15.06.1994 №414 Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про проведення необхідних розрахунків надбавки за постійну роботу з відомостями, що становили державну таємницю за вказаний період, здійснити нарахування та виплату надбавки за постійну роботу з відомостями, що становлять державну таємницю за період часу з 01.01.2020 по 24.06.2021, проте відповідач, на думку позивача, протиправно відмовив йому у такому. Вказує, що дії відповідача порушують його право на отримання надбавки як працівнику, який відповідно до своїх функціональних обов`язків постійно працював з відомостями, що становлять державну таємницю. Крім того, здійснення нарахування та виплату позивачу зазначеної надбавки призводить до необхідності донарахування розміру одноразової грошової допомоги та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки учаснику бойових дій, оскільки такі визначаються з розміру грошового забезпечення станом на момент звільнення.

Ухвалою суду від 15.02.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

Відповідач, позов не визнає з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначив, у зв`язку із відсутністю номенклатури посад зайняття яких потребує оформлення допуску до державної таємниці Стрийського РТЦКСП з жовтня 2020 по травень 2021 надбавка за роботу в умовах режимних обмежень позивачу не виплачувалась. Надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці виплачувалась позивачу з січня 2020 по вересень 2020 на підставі наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , які позивачем не оскаржувались та є чинними станом на сьогоднішній день. Відповідно до п.2 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 24.06.2021 №121 позивача виключено із списків особового складу з 24.06.2021. згідно абз.7 п.2 цього наказу грошову компенсацію за невикористану додаткову оплачувану відпустку, як учаснику бойових дій тривалістю 56 календарних днів за 2018-2021 роки позивач отримав. Відповідно до абз.5 п.2 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.01.2021 №121 грошову допомогу при звільненні за 2014-2021 ОСОБА_1 отримав. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 08.04.2022 суд зупинив провадження у справі до припинення (скасування) воєнного стану або ж припинення перебування ІНФОРМАЦІЯ_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Позивачем подано відповідь на відзив. Зазначає, що відповідачем не вказується інформації щодо того, на який термін розроблялась номенклатура посад та яким документом було припинено. Згідно вимог підп.1.2 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.05.2021 №39 передбачено, що у 2021 році вказана надбавка повинна виплачуватись позивачу щомісячно в розмірі 15% від посадового окладу. Даний наказ був і є чинним на сьогоднішній день, відповідачем не оскаржувався, у зв`язку з чим позивач має право на нарахування та виплату надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у 2021 році. Щодо виплати надбавки за період з 01.01.2020 по 01.10.2020 то така виплата здійснювалась у зменшеному розмірі, у зв`язку з чим позивач ставить вимогу про нарахування та виплати надбавки за вказаний період з урахуванням виплачених сум. Позивач у своїх позовних вимогах не ставить питання щодо отримання ним одноразової грошової допомоги та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а ставить вимогу необхідності донарахування розміру одноразової грошової допомоги та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, оскільки такі визначаються з розміру грошового забезпечення станом на момент звільнення.

Ухвалою суду від 17.10.2022 поновлено провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 згідно з посвідченням, виданим 05.04.2018 серії НОМЕР_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах України та в період з 01.01.2020 по 24.06.2021 перебував на посаді заступника військового комісара з територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до копії допуску за формою 2 ОСОБА_1 встановлено допуск до інформації зі ступенем цілком таємно, таємно.

Згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №4 від 02.01.2020 ОСОБА_1 встановлено надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 15% від посадового окладу.

Згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №39 від 05.05.2021 ОСОБА_1 у 2021 встановлено надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 15% від посадового окладу.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №121 від 24.06.2021 (по стройовій частині) майора ОСОБА_1 заступника військового комісара з територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_5 , звільненого наказом Командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_6 Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.05.2021 №175 з військової служби у запас відповідно до підпункту б (за станом здоров`я) пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Цим же наказом зазначено, грошову допомогу при звільненні за 2014-2021 роки отримав, грошову компенсацію за невикористану додаткову оплачувану відпустку як учаснику бойових дій тривалістю 56 календарних днів за 2018, 2019, 2020 та 2021 роки отримав.

Наказом №82 від 24.06.2021 припинено доступ ОСОБА_1 до державної таємниці із ступенем секретності Цілком таємно
Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із запитом про надання інформації про виплату надбавки за роботу в умовах режимних обмежень.

Листом від 15.09.2021 №8890 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не було видано наказ відповідно до абзацу першого пункту 3 розділу 11 наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, який є підставою для нарахування та виплати надбавки.

Позивач вважає не нарахування та невиплату надбавки як військовослужбовцю, який працював в умовах режимних обмежень протиправною звернувся до суду за захистом своїх прав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1 та 4 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України від 21 січня 1994 року № 3855-ХІІ Про державну таємницю (далі - Закон № 3855-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 23 Закону № 3855-ХІІ залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності особливої важливості, цілком таємно та таємно; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності цілком таємно та таємно; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності таємно, а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 10 років; для форми 3 - 15 років.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону № 3855-ХІІ допуск до державної таємниці керівникові органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації надається наказом чи письмовим розпорядженням посадової особи, що призначає його на посаду, а у разі, коли орган державної влади, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація не підпорядкована іншому органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємству, установі, організації або не належить до сфери їх управління, допуск до державної таємниці надається зазначеному керівникові наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, яка є замовником робіт, пов`язаних з державною таємницею. Керівникам центральних органів виконавчої влади, які призначаються на посаду Кабінетом Міністрів України, до державної таємниці надається розпорядженням Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 30 Закону № 3855-ХІІ у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог закону Кабінет Міністрів України постановою від 15 червня 1994 року № 414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 414 (далі - Положення)

У пункті 1 Положення зазначено, що воно визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Згідно з пунктом 2 Положення особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності особливої важливості, - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності цілком таємно, - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності таємно, - 10 відсотків.

Відповідно до пункту 5 Положення такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Відповідно до п.6 Положення персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.

Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Виплата надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень здійснюється відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок №260).

Відповідно до п.1 розділу 11 Порядку №260 військовослужбовцям, яким надано доступ до державної таємниці та які виконують службові обов`язки в умовах режимних обмежень у зв`язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці відповідно до функціональних обов`язків, займаються розробкою, виготовленням, обліком, зберіганням і використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці, виплачується надбавка до посадових окладів.

Пунктом 2 розділу 11 Порядку №260 визначено, що розмір надбавки військовослужбовцям (крім військовослужбовців режимно-секретних органів), які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації : відомості та їх носії, що мають ступінь секретності цілком таємно 15 відсотків.

Відповідно до п.3 розділу 11 Порядку №260 для виплати надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, командир військової частини щорічно станом на 01 січня визначає наказом розмір надбавки відповідно до номенклатури посад військовослужбовців і працівників, зайняття яких потребує оформлення допуску до державної таємниці, за погодженням з режимно-секретним органом.

Як встановлено з матеріалів справи, наказами військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №4 від 02.01.2020 ОСОБА_1 встановлено надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 15% від посадового окладу та №39 від 05.05.2021 ОСОБА_1 у 2021 встановлено надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 15% від посадового окладу.

Вказані вище накази є чинними, доказів їх оскарження та скасування до суду не надано.

Відповідачем до матеріалів справи долучено накази про виплату надбавок до посадових окладів у зв`язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці за період з 01.01.2020 по 01.10.2020.

У січні 2020 позивачу була виплачена надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 10% від посадового окладу (522,00 грн). (наказ №16 від 03.02.2020);

У лютому 2020 позивачу була виплачена надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 10% посадового окладу (522,00 грн). (наказ №22 від 02.03.2020);

У березні 2020 позивачу була виплачена надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 10% від посадового окладу (522,00 грн). (наказ №28 від 01.04.2020);

У квітні 2020 позивачу була виплачена надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 15% від посадового окладу (783,00 грн). (наказ №31 від 04.05.2020);

У травні 2020 позивачу була виплачена надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 10% від посадового окладу (522,00 грн). (наказ №36 від 01.06.2020);

У червні 2020 позивачу була виплачена надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 10% від посадового окладу (522,00 грн). (наказ №44 від 02.07.2020);

У липні 2020 позивачу була виплачена надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 15% від посадового окладу (783,00 грн). (наказ №50 від 03.08.2020);

У серпні 2020 позивачу була виплачена надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 10% від посадового окладу (522,00 грн).(наказ №58 від 02.09.2020);

У вересні 2020 позивачу була виплачена надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 10% від посадового окладу (522,00 грн). (наказ №64 від 02.10.2020).

Однак, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів та підстав виплати ОСОБА_1 виплати надбавки за роботу з таємними документами у розмірі 10% замість встановлених наказами №4 від 02.01.2020 та №39 від 05.05.2021 у розмірі 15%.

Не прийняття наказів з жовтня 2020 по травень 2021 щодо виплати ОСОБА_1 надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці відповідач вказує на відсутність номенклатури посад зайняття яких потребує оформлення допуску до державної таємниці Стрийського РТЦКСП.

Той факт, що відповідачем по справі не видавався наказ (накази) про встановлення і виплату позивачу по справі надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не є і не може бути свідченням невиконання позивачем роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці і як наслідок невиплати цієї надбавки.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка була викладена у постановах від 25.04.2018 по справі №802/74/15-а, від 07.05.2020 по справі №813/2925/18, від 27.05.2020 по справі №821/146/16 та від 28.01.2021 по справі №240/229/20.

Крім того, робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у відповідному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону № 3855-ХІІ виникає право на отримання компенсації.

Висновки аналогічного змісту викладені Верховним Судом у постанові від 27.05.2020 у справі №806/2056/18.

Суд наголошує, що головним критерієм у даному випадку є наявність відповідного допуску до державної таємниці та практична реалізація права на такий допуск відповідно до функціональних обов`язків посадовою особою - позивачем. Обсяг функціональних обов`язків позивача, пов`язаних з доступом до державної таємниці, не може виконуватися періодично та в незначній кількості. Матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач мав допуск до державної таємниці та відповідно до функціональних обов`язків виконував службові обов`язки (роботу), які передбачали наявність такого допуску, та відповідно до нього застосовувалися обмеження, які передбачені для осіб, які мають право на доступ до державної таємниці.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 01.01.2020 по 24.06.2021 року та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 встановити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 01.01.2020 по 24.06.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо решти позовних вимог, суд звертає увагу на те, що на теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_8 ще не ухвалював рішення щодо нарахування та виплати надбавки до посадового окладу за проходження служби в умовах режимних обмежень на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити як передчасних.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до частини 1 статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (частина 2 статті 6 КАС України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (серед інших справа Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania)), одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підстави, передбачені вимогами ст.ст.139-143 КАС України, щодо стягнення чи відшкодування судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 01.01.2020 по 24.06.2021 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 встановити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за період з 01.01.2020 по 24.06.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.