Справа № 755/8993/22
Суддя: Арапіна Н. Є.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/8993/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Чорною В.А.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача Вайнера О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за адміністративним позовом громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України. Свої вимоги мотивувала тим, що неодноразово вживала заходів для продовження строку перебування на території України, отримання громадянства України, оскільки народилась в Україні. Однак у зв`язку із введенням воєнного стану та активними бойовими діями позивач не змогла вчасно звернутися до органів Державної міграційної служби України задля продовження терміну перебування на території України. Крім того, оскаржуване рішення позивачу не оголошувалось та не вручалось. Також представниками відповідача не було залучено перекладача. У зв`язку з чим просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області від 12 травня 2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки республіки Білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю. Представництво інтересів здійснював Вайнер О.Л .

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив про засвідчення Торгово-промисловою палатою України форс-мажорних обставини з 24 лютого 2022 року.

Представник відповідача Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та є громадянкою Республіки Білорусь (а.с. 15-16).

12 травня 2022 року головним спеціалістом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області Зіловою Н.С. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, а саме, проживання без документів на право проживання в Україні. Строк перебування на території України закінчено 25 квітня 2022 року (а.с. 17).

Постановою заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області Петрова Д.В. від 12 травня 2022 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн. в дохід держави за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 20).

12 травня 2022 року головним спеціалістом відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області Зіловою Н.С. прийнято рішення про примусове повернення з України громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 в країну походження та зобов`язано її покинути територію України у термін до 22 травня 2022 року (а.с. 18).

Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини з 24 лютого 2022 року (обставини непереборної сили) до їх офіційного закінчення: військову агресію Російської Федерації проти України (а.с. 8).

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області від 12 травня 2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у зв`язку із введенням воєнного стану та активними бойовими діями, позивач не змогла вчасно звернутися до органів Державної міграційної служби України задля продовження терміну перебування на території України

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Представник відповідача не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України та Законом України «Про імміграцію», який визначає порядок набуття іноземцем право на імміграцію в Україну.

Згідно пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно частини 3 статті 3 вказаного Закону зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 23 Закону № 3773-VI передбачено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 3773-VI, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Отже, іноземець або особа без громадянства підлягає примусовому поверненню в країну походження за рішенням уповноваженого на це органу виключно за умови наявності у їх діях ознак порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або якщо вони суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція).

Пункт 1.6 Інструкції вказує, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є: дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Судом встановлено, що на час прийняття рішення про примусове повернення з України заява позивача про надання дозволу на імміграцію в Україну від 25 жовтня 2021 року знаходилася на розгляді у компетентних органах, термін розгляду якої в силу статті 9 Закону України «Про імміграцію» складає до одного року з дня подання заяви іноземцем (а.с. 31, 32-34, 63-64).

Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 755/4068/22 постанова про накладення адміністративного стягнення від 12 травня 2022 року, якою відповідач встановлював юридичний факт порушення, зазначеного в оскаржуваному рішенні про примусове повернення та яка стала підставою для прийняття рішення про примусове повернення від 12 травня 2022 року, скасована. При цьому апеляційний суд встановив, що позивачка довела неможливість вчасно звернутися для продовження дії документів, оскільки запроваджений на території України воєнний стан слугував об`єктивною перешкодою для неї, щоб узаконити своє перебування в України або ж для залишення її території після закінчення відповідного терміну перебування; Зазначив, що нормами Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» чітко встановлено процедуру звернення іноземця та особи громадянства для продовження строку перебування в Україні, якою передбачено, що документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України, позивачкою до суду надано довідку від 26 травня 2022 року № 445 як доказ того, що приймаюча сторона, у даній справі - ОСОБА_5 з 10 березня 2022 року по теперішній час здійснював охорону громадського порядку та виконував завдання ДФ ПТГ №1, утвореного згідно Закону України «Про основи національного спротиву» на території Жукинівського старостинського округу. Отже, у позивачки були відсутні можливості вчасно звернутися та отримати послугу у вказаний період в умовах воєнного стану (а.с. 26 зв.-29).

Щодо твердження представника позивача про відсутність перекладача під час прийняття рішення про примусове повернення з України, суд виходить з такого.

Пунктом 2.5. Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119 передбачено, що рішення про примусове повернення за межі України оголошується іноземцю в присутності перекладача та законного представника (на вимогу затриманого) під підпис та обліковується посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у Журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства (додаток 6). Рішення про примусове видворення виносить адміністративний суд у присутності затриманого.

У разі відмови іноземця від підпису посадова особа робить запис про це в рішенні про примусове повернення, нижче ставляться підписи перекладача та законного представника (у разі їх наявності). У разі відсутності перекладача та законного представника такий запис робиться в присутності двох понятих ( п.2.6.).

Однак матеріали справи не містять письмової розписки позивача про особисте отримання копії рішення про примусове повернення з України від 12 травня 2022 року, та, що позивач не потребує перекладача.

Отже, при вирішенні питання про прийняття рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни позивача Центральне Міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області позбавило можливості позивача внаслідок не володіння українською мовою розуміти наслідки дій суб`єкта владних повноважень щодо вирішення питання правомірності перебування на території України та про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Крім того, оскаржуване рішення позивачу не оголошувалось та не вручалось.

Тому порушення процедури вирішення питання про примусове повернення позивача до країни походження або третьої країни є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України повністю: визнати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області від 12 травня 2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправним та скасувати.

Керуючись ст. 129 Конституції України, Законом України «Про імміграцію», Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150, ст.ст. 2, 5, 6, 30, 72-77, 139, 241, 246, 255, 288, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Позовні вимоги громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України задовольнити повністю.

Визнати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області від 12 травня 2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправним та скасувати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2022 року.

Суддя Н.Є.Арапіна