Справа № 160/17412/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горбалінського В.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Амфітеатр», Громадської організації «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Анталекс Груп» про визнання протиправним та скасування дозволу,-
27.09.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Амфітеатр» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Анталекс Груп», в якій позивач просить:
30.09.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
29.10.2021 року представником Державної архітектурно-будівельної інспекції України подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю під час прийняття рішення про видачу чи відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт перевіряє інформацію в межах поданих документів та у тій частині, що об`єктивно може бути документально перевірена.
Частиною 6 статті 30 Закону № 3038 встановлено, що склад, зміст, порядок надання технічних умов та порядок визначення вартості послуг з їх надання визначаються відповідними центральними органами виконавчої влади або державними колегіальними органами.
Таким чином, перевірка правомірності надання технічних умов не належить до компетенції Держархбудінспекції України.
Також, відповідач зазначив що, у зв`язку із реформуванням сфери державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 № 218 «Про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» прийнято рішення про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції України та доручено голові комісії з ліквідації Держархбудінспекції забезпечити здійснення заходів, пов`язаних з її ліквідацією.
Водночас, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 № 1340 «Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду» утворено Державну інспекцію архітектури та містобудування України (ДІАМ) як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
05.11.2021 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Анталекс Груп» подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду письмові пояснення.
В обґрунтування пояснень представник третьої особи зазначив, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України під час прийняття рішення про видачу ТОВ «Анталекс Груп» дозволу на виконання будівельних робіт у повній мірі було дотримано положення Порядку №466, зокрема, було перевірено інформацію в межах поданих документів, і позивачем не надано доказів протилежного, а підстави для скасування дозволу відсутні.
Доводи позивача, щодо незаконності отримання ТОВ «Анталекс Груп» дозволу на виконання будівельних робіт, за яким планується будівництво об`єкта загальною площею, яка суттєво відрізняється від показників будівлі, для підключення якої було видано технічні умови, є лише припущеннями позивача, які не підтверджені жодними доказами.
Також представник третьої особи вказав, що ТОВ «Анталекс Груп» бере участь у справі в якості третьої особи на стороні відповідача та повністю підтримує позицію відповідача, яка викладена у відзиві.
Ухвалою суду від 14.12.2021 року клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Амфітеатр» про залучення співвідповідача задоволено.
18.01.2022 року представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
Відповідно, на думку відповідача, Державна інспекція архітектури та містобудування України не в праві надати будь-які висновки щодо правомірності описаних у позові дій Державної архітектурно-будівельної інспекції України чи суб`єкта містобудування (третьої особи), під час одержання останнім дозвільних документів поза межами процедури, встановленої Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
08.06.2022 року Громадська організація «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА» звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, поданою до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Анталекс Груп», в якій позивач просить:
Також, на земельній ділянці по вулиці Володимира Вернадського 25 розташовані: каналізаційні колектори, та системи водопровідних каналів, що забезпечують зниження рівня підтоплення ґрунтовими водами, навколо яких має зберігатися вільна територія, необхідна для обслуговування (проїзду службового транспорту з метою підтримання їх належного технічного стану, розчистки тощо.
Відтак, на думку позивача, нове будівництво та реконструкція існуючих об`єктів має носити тільки спадкоємний характер компенсаційного будівництва та повністю підпорядковуватись сталому цінному історичному середовищу, сформованому цінною історичною забудовою.
Таким чином, позивач вважає, що проведення будівництва за адресою: м .Дніпро, вул. Володимира Вернадського 25 може призвести до: перевантаження соціальної інфраструктури у даному районі; формуванню великої кількості зон підвищеного затінення і застою повітряних потоків; негативного вплив на стан здоров`я населення міста; порушення правових, організаційних, соціальних та економічних відносин у сфері охорони культурної спадщини; порушення прав громадян м. Дніпра на інформацію про об`єкти культурної спадщини та доступ до них; втрати історично-культурних пам`яток та їх пошкодження; негативного впливу нового будівництва на цінні якості традиційного характеру середовища необхідного для збереження історико-архітектурних якостей «Центрального» історичного ареалу; порушення сформованого століттями історичного ансамблю міста; негативних екологічних наслідків для здоров`я громадян; унеможливлення створення та розвиток екоархітектури міста.
13.06.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (суддя Врона О.В.)
22.06.2022 року представником Громадської організації «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА» надано до суду заяву про доповнення підстав позову, в якій останній зазначив, що в Дніпрі існує три історичні ареали: «Центральний», «Західний», «Південний». Межі цих ареалів затверджено Наказом Міністерства культури, молоді та спорту України № 478 від 03.02.2020. Та Рішенням міської ради Дніпра № 108/55 від 25.03.2020 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра».
Відповідно до Наказу Міністерства культури, молоді та спорту України від 03.02.2020 № 478 «Про затвердження меж та режимів використання історичних ареалів м. Дніпра», квартал, обмежений проспектом Дмитра Яворницького, вулицями Володимира Вернадського, Сергія Єфремова та узвозом Крутогірним (Соборний район) розташовується в межах історичного ареалу «Центральний».
Тобто, об`єкт «Нове будівництво багатофункціонального комплексу з автопаркінгом за адресою» Володимира Вернадського, буд. 25 у м. Дніпрі, розташовано в межах історичного ареалу «Центральний».
13.07.2022 року представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву Громадської організації «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА».
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що наведені в позові обставини щодо порушення, на думку позивача вимог статті 37 Закону № 3038-VI стосуються дій та управлінських рішень ДАБІ, що прийняті відповідними посадовими особами на основі аналізу електронного пакету документів та суб`єктивного прийняття оскаржуваного рішення на основі внутрішнього переконання посадових осіб ДАБІ, то ДІАМ не в змозі надати пояснення відносно дій та управлінських рішень, що нею не приймались.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.
Проте, відповідач вказує, що з метою врегулювання в історичних населених місцях режиму забудови, у тому числі її граничних параметрів, Кабінетом Міністрів України внесено зміни до пунктів 8 і 9 Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 № 318 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 12, ст. 587). Таким чином, спрощено процедуру розроблення та погодження науково-проектної документації на будівництво в історичних населених місцях. Зокрема визначено, що у разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України, проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обґрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону. 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 92 «Про внесення змін до Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць», пунктом 3 якої передбачено, що вимоги п. 9 наведеного вище Порядку № 318 застосовуються до 1 січня 2019 року.
Таким чином, на думку відповідача, на момент видачі оскаржуваного дозволу не було передбачено розроблення історико-містобудівного обґрунтування та його врахування при розробці проектної документації на будівництво в межах м. Дніпро. Водночас слід вказати, що відповідно до Наказу Міністерства культури, молоді та спорту України від 03.02.2020 № 478 «Про затвердження меж та режими використання історичних ареалів міста Дніпра, визначені, науково-проектною документацією "Історико-архітектурний план. Визначення меж, режимів використання, режимів регулювання забудови історичних ареалів м. Дніпро». Враховуючи наявність затвердженого історико-архітектурного опорного плану м. Дніпро, відсутня необхідність у розробленні та наданні історико-містобудівного обґрунтування.
Також відповідач зазначив, що в Містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об`єкта будівництва «Нове будівництво багатофункціонального комплексу з автопаркінгом за адресою: вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро», затверджених наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 02.01.2020 № 3 не міститься рекомендацій щодо звернення замовника до відповідного органу охорони культурної спадщини для отримання погодження, висновку або дозволу на виконання будівельних робіт в історичному ареалі міста Дніпро. Тим більше, як вказувалось вище порядок видачі дозволу на виконання будівельних робіт чітко регламентований Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, які визначають вичерпний перелік документів, що надається органу державного архітектурно-будівельного контролю для отримання дозволу.
Ухвалою суду від 30.08.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
Ухвалою суду від 20.09.2022 року вирішено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
До вказаної заяви було додано: Містобудівні умови та обмеження; Витяг (витяги) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявного права власності або землекористування земельною ділянкою (земельними ділянками) (крім випадків, визначених пунктом 7 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт"); Технічні умови щодо теплопостачання або лист розробника проекту про відсутність потреби; Технічні умови щодо водопостачання та водовідведення або лист розробника проекту про відсутність потреби; Технічні умови щодо електропостачання або лист розробника проекту про відсутність потреби; Технічні умови щодо газопостачання або лист розробника проекту про відсутність потреби; Генеральний план на топографічній основі масштабом 1:500 або 1:1000 Плани поверхів, фасадів масштабом 1:50, 1:100 або 1:200 (для будівель); Розрахунок класу наслідків; План трас зовнішніх інженерних мереж та комунікацій масштабом 1:2000; Експертний звіт щодо розгляду проектної документації; Фотокопія розпорядчого документа (рішення, розпорядження, наказ) замовника про затвердження проектної документації, завірена замовником, або лист фізичної особи замовника; Фотокопія договору підряду (генерального підряду) на виконання будівельних робіт, завірена замовником; Ліцензія, що дає право на виконання будівельних робіт; Документи про призначення відповідального виконавця будівельних робіт; Фотокопія розпорядчого документа (рішення, розпорядження, наказ) про призначення осіб, які здійснюють авторський нагляд, завірена замовником; Фотокопія розпорядчого документа (рішення, розпорядження, наказ) замовника про призначення осіб, які здійснюють технічний нагляд, завірена замовником; Фотокопія договору підряду на здійснення технічного нагляду завірена замовником; Оцінка впливу на навколишнє середовище.
Втім, позивачі, вважаючи видачу дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Анталекс Груп» на виконання будівельних робіт, протиправною та незаконною та такою, що ставить під загрозу безпечність та функціонування багатоквартирних житлових будинків, звернулись із відповідними позовами до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI (далі Закон 3038-VI) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Відповідно до частини 2 статті 37 Закону № 3038-VI дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
За правилами частини 3 статті 37 Закону № 3038-VI для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:
1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;
2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);
3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;
4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника (співвласників), засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;
5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;
5-1) інформація про інженера-консультанта (у разі його залучення);
6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати;
7) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
Копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, копія договору суперфіцію або копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, не подається у разі, якщо державна реєстрація такого права здійснювалася у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У цьому випадку інформація про документ, який посвідчує відповідне речове право, зазначається у заяві про видачу дозволу на виконання будівельних робіт.
Видача дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності. У заяві про видачу дозволу на виконання будівельних робіт та у Реєстрі будівельної діяльності зазначається, зокрема, така інформація:
1) кадастровий номер земельної ділянки (для земельних ділянок, право власності чи користування на які виникло до 2004 року, а також земель, що використовуються для будівництва об`єктів на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування відповідно до частини четвертої статті 34 цього Закону та частини першої статті 12-1 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", - за його наявності);
2) реєстраційний номер містобудівних умов та обмежень, технічних умов у Реєстрі будівельної діяльності;
3) реєстраційний номер звіту про результати експертизи проектної документації на будівництво об`єкта в Реєстрі будівельної діяльності;
4) реєстраційний номер енергетичного сертифіката в Реєстрі будівельної діяльності;
5) ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) (у заяві про видачу дозволу зазначається для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) до подання заяви);
6) відомості про складові частини об`єкта (квартири, вбудовані чи вбудовано-прибудовані житлові та нежитлові приміщення в будинку, будівлі, споруді, гаражні бокси, машиномісця, інші житлові та нежитлові приміщення, які після прийняття об`єкта в експлуатацію є самостійними об`єктами нерухомого майна).
У день виготовлення з використанням Реєстру будівельної діяльності дозволу на виконання будівельних робіт програмні засоби електронної системи забезпечують автоматичне направлення до органу з присвоєння адреси повідомлення про необхідність присвоєння адреси об`єкту нового будівництва.
Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є:
1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;
2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства;
3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;
4) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
Рішення про видачу або анулювання дозволу на виконання будівельних робіт може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі дозволу), або оскаржено до суду.

Згідно із частиною 6 статті 37 Закону № 3038-VI дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт; 2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили, про скасування містобудівних умов та обмежень та/або припинення права на виконання будівельних робіт.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти висновку, що частина 4 статті 37 Закону №3038-VI визначає чіткі підстави для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження наявність правових підстав для застосування ДАБІ України положень частини 4 статті 37 Закону № 3038-V для відмови у видачі третій особі відповідного дозволу.

Відтак, означене, дає суду підстави дійти висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Анталекс Груп» надано весь перелік необхідних документів для отримання дозволу.

Натомість, позивачами в ході розгляду справи не надано жодних доказів, що ТОВ «Анталекс Груп» було подано ДАБІ України не всі документи, які передбачені частиною 3 статті 37 Закону № 3038-VI, з метою отримання дозволу.

Також, з огляду на доводи позову ГО «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА», суд наголошує і на наступному.

Зі змісту позову ГО «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА» встановлено, що підставою для скасування дозволу позивач вказував на те, що об`єкт «Нове будівництво багатофункціонального комплексу з автопаркінгом за адресою: вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро», на який надано дозвіл на виконання будівельних робіт від 15.04.2021 № ІУ 31 знаходиться в межах історичного ареалу «Центральний».

На підтвердження вказаного, ГО «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА» зазначала, що відповідно до Наказу Міністерства культури, молоді та спорту України від 03.02.2020 № 478 «Про затвердження меж та режимів використання історичних ареалів м. Дніпра», квартал, обмежений проспектом Дмитра Яворницького, вулицями Володимира Вернадського, Сергія Ефремова та узвозом Крутогірним (Соборний район) розташовується в межах історичного ареалу «Центральний».

Відповідно до вимог статті 1 Закону «Про охорону культурної спадщини» історичний ареал населеного місця - це частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.

В межах історичних ареалів пріоритетним напрямом містобудівної діяльності є збереження традиційного характеру середовища, охорона і раціональне використання розташованих в їх межах пам`яток і об`єктів культурної спадщини, збереження місто-формуючої ролі об`єктів культурної спадщини. Забезпечується збереження сталої просторово-планувальної системи, червоних ліній забудови, форм благоустрою.

На підставі таких доводів ГО «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА» дійшла висновку, що нове будівництво та реконструкція існуючих об`єктів має носити тільки спадкоємний характер компенсаційного будівництва та повністю підпорядковуватись сталому цінному історичному середовищу, сформованому цінною історичною забудовою.

Таким чином, на думку ГО «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА», проведення будівництва за адресою: м .Дніпро, вул. Володимира Вернадського 25 може призвести до перевантаження соціальної інфраструктури у даному районі; формуванню великої кількості зон підвищеного затінення і застою повітряних потоків; негативного вплив на стан здоров`я населення міста; порушення правових, організаційних, соціальних та економічних відносин у сфері охорони культурної спадщини; порушення прав громадян м. Дніпра на інформацію про об`єкти культурної спадщини та доступ до них; втрати історично-культурних пам`яток та їх пошкодження; негативного впливу нового будівництва на цінні якості традиційного характеру середовища необхідного для збереження історико-архітектурних якостей «Центрального» історичного ареалу; порушення сформованого століттями історичного ансамблю міста; негативних екологічних наслідків для здоров`я громадян; унеможливлення створення та розвиток екоархітектури міста.

Втім, суд, дослідивши вказані доводи ГО «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА», вказує, що останнім не зазначено ті обставини та ті норми чинного законодавства, які вказували б на порушення, допущені Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, під час видачі дозволу ТОВ «Анталекс Груп» на виконання будівельних робіт, реєстраційний номер ІУ31.

Відтак, суд зауважує, що не зазначення позивачем певних обставин та норм чинного законодавства, що на його думку зумовили порушення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України під час видачі дозволу ТОВ «Анталекс Груп» на виконання будівельних робіт, реєстраційний номер ІУ31, вказує на безпідставність та необґрунтованість таких доводів.

При цьому, судом було також встановлено, що ГО «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА» було подано заяву про доповнення підстав позову, в якій останній додатково наголосив, що ТОВ «Анталекс Груп» не було отримано дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини на проведення земляних робіт в межах історичного ареалу «Центральний» на об`єкт «Нове будівництво багатофункціонального комплексу з автопаркінгом» за адресою: вул. Вернадського, 25 у м. Дніпро на земляній ділянці з кадастровим номером :03:328:0046, в порушення ч. 2 ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

З приводу таких доводів ГО «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА», суд вважає за необхідне вказати наступне.

Проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних робіт на території пам`ятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць, а також дослідження решток життєдіяльності людини, що містяться під земною поверхнею, під водою, здійснюються за дозволом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, що видається виконавцю робіт - фізичній особі, і за умови реєстрації цього дозволу у відповідному органі охорони культурної спадщини.

Дозволи на проведення археологічних розвідок, розкопок надаються за умови дотримання виконавцем робіт вимог охорони культурної спадщини та наявності у нього необхідного кваліфікаційного документа, виданого кваліфікаційною радою. Порядок надання дозволів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма вимагає отримання дозволу на проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних робіт на території пам`ятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць для фізичних осіб - виконавців відповідних робіт. Вона не покладає обов`язок отримання такого дозволу на юридичних осіб - замовників будівництва або підрядників.

Відповідно до частини 1 статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відтак, позивача не може бути зобов`язано отримувати згаданий вище дозвіл.

Суд звертає увагу, що у частині 1 ст. 35 вищезгаданого Закону України «Про охорону культурної спадщини», а також у затвердженому постановою Кабінету Міністрів від 13.03.2002 №316 «Порядку видачі дозволів на проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних робіт на території пам`ятки, охоронюваній археологічній території, у зонах охорони, в історичних ареалах населених місць, а також досліджень решток життєдіяльності людини, що містяться під земною поверхнею, під водою на території України» не визначено поняття «інших земляних робіт».

Однак, враховуючи назву статті, а також предмет регулювання, суд дійшов висновку, що загальний її контекст свідчить про необхідність отримання дозволу не на будь-які земляні роботи на території пам`ятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць, а на ті, які безпосередньо пов`язані з охороною культурної спадщини.

Натомість, відповідно до ст. 36 зазначеного Закону якщо під час проведення будь-яких земляних робіт виявлено знахідку археологічного або історичного характеру, виконавець робіт зобов`язаний зупинити їх подальше ведення і протягом однієї доби повідомити про це відповідний орган охорони культурної спадщини, на території якого проводяться земляні роботи. Земляні роботи можуть бути відновлені лише згідно з письмовим дозволом відповідного органу охорони культурної спадщини після завершення археологічних досліджень відповідної території.

Отже, обов`язок виконавця земляних робіт (зокрема підрядника на будівництві), незалежно від того де вони ведуться (на території пам`ятки чи ні), незважаючи на попередні дозволи, полягає у негайному зупиненні таких робіт у разі виявлення знахідки археологічного або історичного характеру.

Враховуючи наведене, суд, з урахуванням змісту спірних правовідносин, досліджених доказів кожного окремо і у сукупності, вважає, що ТОВ «Анталекс Груп» не є особою, яка повинна одержувати дозвіл на проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних робіт на об`єкті будівництва у контексті статей 32, 35 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та норм Порядку видачі дозволів на проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних робіт на території пам`ятки, охоронюваній археологічній території, у зонах охорони, в історичних ареалах населених місць, а також досліджень решток життєдіяльності людини, що містяться під земною поверхнею, під водою на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №316, оскільки не є виконавцем відповідних робіт.

Протилежне не доведене ГО «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА» у порядку та спосіб, встановлений законодавстовм.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №826/5755/17.

При цьому, відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, суд додатково вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:328:0046 за адресою: вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро або об`єкти, що розташовані в межах вказаної ділянки внесені до Переліку пам`яток культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини» та Переліку пам`яток архітектури та містобудування взятих на державний облік, розташованих у м. Дніпро.

Також суд зауважує, що в Містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об`єкта будівництва «Нове будівництво багатофункціонального комплексу з автопаркінгом за адресою: вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро», затверджених наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 02.01.2020 № 3 не міститься рекомендацій щодо звернення замовника до відповідного органу охорони культурної спадщини для отримання погодження, висновку або дозволу на виконання будівельних робіт в історичному ареалі міста Дніпро.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи суд дійшов до висновку про відсутність протиправних дій ДАБІ України з надання замовнику будівництва Товариству з обмеженою відповідальністю «Анталекс Груп» дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ31, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд наголошує, що припинення права на виконання будівельних робіт, як вже було вказано вище, здійснюється на підставі звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю до суду із позовною заявою про припинення суб`єктом містобудування права на виконання підготовчих або будівельних робіт, а анулювання дозволу на виконання будівельних робіт за наявності підстав визначених частиною 6 статті 37 Закону № 3038-VI та пунктом 31-2 Порядку №466. Належних та достатніх доказів про наявність вказаних обставин матеріали справи не містять.

Отже, наведене в сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Амфітеатр» та Громадської організації «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА».

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Амфітеатр», Громадської організації «ЗА МІСТО БЕЗ САМОЧИННОГО БУДІВНИЦТВА» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Анталекс Груп» про визнання протиправним та скасування дозволу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський