Справа № 140/5323/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5323/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (далі відповідач, Департамент) про визнання протиправною відмову у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та видачі посвідчення члена сім`ї загиблого, померлого ветерана війни встановленого зразка;

зобов`язання встановити статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та видати посвідчення члена сім`ї загиблого, померлого ветерана війни встановленого зразка.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який був учасником бойових дій в Республіці Афганістан, інвалідом війни 2-ї групи, інвалідність якого пов`язана із захворюванням, отриманим при виконанні обов`язків військової служби на території Афганістану, та користувався усіма пільгами, як інвалід війни 2 групи, що передбачені у ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач зазначає, що у зв`язку зі смертю чоловіка 16.05.2022 вона звернулася до відповідача із письмовою заявою, в якій просила витребувати із архіва справу її померлого чоловіка, розглянути додаткові документи, додані до заяви, та на підставі ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» видати їй посвідчення члена сім`ї загиблого, померлого ветерана війни.

У відповідь позивач отримала лист від 24.05.2022 №11.2-9/6064/2022, в якому відповідач, посилаючись на абз.1 п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», повідомив, що для надання статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі посвідчення члена сім`ї загиблого, померлого ветерана війни необхідно додатково подати документ, що підтверджує причинний зв`язок смерті її чоловіка з захворюванням, одержаним в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

ОСОБА_1 вважає таку відмову відповідача протиправною та незаконною, яка порушує її право на соціальний захист та отримання посвідчення члена сім`ї загиблого, померлого ветерана війни і відповідно, пільг, передбачених у ст.15 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки п.2 ст.10 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не містить вимоги доказування вищезазначеного зв`язку.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.10).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.12-13) представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що документи, які б підтверджували факт смерті чоловіка ОСОБА_1 , яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів, позивачем не надано ні суду, ні Департаменту при поданні заяви про надання статусу. Також зазначає, що в даній ситуації інвалідність чоловіка позивачки не пов`язана із Другою світовою війною та він не є померлим учасником війни чи учасником бойових дій, який визнаний за життя особою з інвалідністю від загального захворювання чи трудового каліцтва, а інвалідність отримана ним при виконанні обов`язків військової служби на території Афганістану, про що зазначає сама позивачка в позовній заяві. Відтак, відсутні правові підстави для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до п.2 ст.10 Закону.

Крім того, представник відповідача зазначає, що чоловік ОСОБА_1 оголошений померлим на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2022 у справі №161/22565/21.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною покійного чоловіка ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 (а.с.5).

ОСОБА_2 було надано статус учасника бойових дій та встановлено інвалідність внаслідок війни ІІ групи, що підтверджується посвідченнями від 02.02.2015 серія НОМЕР_2 та від 18.05.2017 серія НОМЕР_3 відповідно (а.с.6).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 19.04.2022 (а.с.5 зворот).

16.05.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила видати їй посвідчення члена сім`ї загиблого, померлого ветерана війни (а.с.7).

На звернення ОСОБА_1 . Департамент надав відповідь від 24.05.2022 №11.2-9/6064/2022, у якій повідомив, що для надання статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, їй необхідно додаткового подати документ, що підтверджує причинний зв`язок смерті її чоловіка з захворюванням, одержаним в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів (а.с.8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни регламентується Законом України від 22.10.1993 №3551-ХII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-ХII).

В преамбулі до Закону України №3551-ХІІ зазначено, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно зі статтею 4 Закону №3551-ХII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Частиною першою статті 7 Закону №3551-XII (в редакції на момент отримання посвідчення ОСОБА_2 ) передбачено, що до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

З огляду на зазначену правову норму обов`язковими умовами, за якими особу можна віднести до інвалідів війни, є, зокрема, наявність отримання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 10.05.2017 встановлено ІІ групу інвалідності довічно внаслідок поранення, контузії, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби (ДРА), що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК від 12.05.2017-18.05.2017 серія 12 ААА №743843 (а.с.21).

На підставі вищевказаної довідки до акта огляду МСЕК Департамент 18.05.2017 видав ОСОБА_2 посвідчення № НОМЕР_5 особи з інвалідністю ІІ групи, у якому зазначено про наявність права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Крім того, у померлого чоловіка ОСОБА_1 був наявний статус учасника бойових дій, який підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 02.02.2015 (а.с.6).

Таким чином, ОСОБА_2 за життя був учасником бойових дій та особою, яка належала до осіб з інвалідністю внаслідок війни, внаслідок поранення, контузії, одержаних в період проходження військової служби у Республіці Афганістан.

Відповідно до статті 4 Закону України №3551-XII в редакції з 22.10.1993 до 20.01.2018 до ветеранів війни належали: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. У зазначену статтю були внесені зміни, а саме з 20.01.2018 по теперішній час зазначено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни, тобто статус інвалід війни був прирівняний до статусу - особи з інвалідністю внаслідок війни.

Водночас згідно зі статтею 7 Закону №3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа, зокрема, учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах.

Поширення чинності Закону №3551-XII на членів сім`ї загиблої (померлої) особи є похідним від приналежності такої особи до ветеранів війни - інвалідів війни.

Пункт 2 статті 10 Закону №3551-XII визначає, що до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать дружина (чоловік) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружина (чоловік) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

Відповідно до пункту 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 (далі Положення) особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Абзацом 2 пункту 7 цього Положення передбачено, зокрема, що «Посвідчення члена сім`ї загиблого» видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина..

Згідно з пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №20-РП/04 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасників бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час виконували інші обов`язки військової служби та тилового забезпечення, пов`язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм слідує, що для встановлення позивачу статусу члена сім`ї загиблого, померлого ветерана війни необхідна наявність наступних обставин:

- наявність у померлого чоловіка статусу, зокрема, інвалід війни;

- визнання померлого чоловіка за життя інвалідом війни, внаслідок поранення одержаного в період проходження військової служби чи участі у бойових діях, які не одружилися вдруге.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.07.2022 у справі №520/2798/19 та в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при вирішення даного спору.

Аналізуючи матеріали справи, слід дійти висновку про те, що на дружину померлого ОСОБА_2 , особи з інвалідністю ІІ групи, який за життя користувався пільгами, встановленими для інвалідів війни, поширюється пункт 2 статті 10 Закону №3551-XII.

Посилання відповідача на обов`язок наявності у позивача доказів причинно-наслідкового зв`язку між смертю померлого та його захворюванням, в результаті якого настала смерть, суд визнає безпідставним, оскільки пункт 2 статті 10 Закону №3551-XII, який поширюється на позивача, не містить вимоги доказування вищезазначеного зв`язку.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2 , який відповідно до наявного посвідчення був інвалідом ІІ групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, суд дійшов висновку, що позивач відповідно до вимог пункту 2 статті 10 Закону №3551-XII має право на встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та отримання відповідного посвідчення.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що з врахуванням вимог статті 245 КАС України належать до задоволення шляхом визнання протиправними дій Департаменту щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону №3551-ХII, та видачі відповідного посвідчення, зобов`язання відповідача встановити такий статус та видати відповідне посвідчення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією (а.с.3).

Керуючись статтями 243-297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та видачі посвідчення встановленого зразка.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради встановити ОСОБА_1 статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та видати їй посвідчення встановленого зразка.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Луцької міської ради судові витрати у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 );

Відповідач: Департамент соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська обл., м.Луцьк, пр-т Волі, 4а, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій