Справа № 640/31634/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року м. Київ № 640/31634/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дочірнє підприємство «Ейвон Косметікс Юкрейн», про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд визнати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження від 12.10.2021, про стягнення виконавчого збору про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 66963445, про накладення штрафу від 08.11.2021 - протиправними та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що оскаржувані постанови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, адже судовим рішенням по справі № 826/13914/16 зобов`язано Офіс ВПП ДПС подати висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в розмірі 21753418 грн. на поточний рахунок підприємства в ГУ ДКСУ у Київській області, водночас, враховуючи відсутність розробленого порядку виконання рішень судів щодо повернення сум надміру сплачених коштів без електронної заяви, спірні постанови державного виконавця є передчасними. Позивач наголошує на тому, що позбавлений можливості виконання рішення суду. На переконання позивача, приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт невиконання рішення, а й упевнитися у відсутності поважних причин для його невиконання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2021 відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 20.12.2021. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Проктер Енд Гембел Україна».

20.12.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про уточнення позовних вимог. (а.с. 68-72 т. 1)

Судове засідання 20.12.2021 не відбулось, та відкладено на 25.01.2022.

22.12.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Проктер Енд Гембел Україна» надійшли заперечення на позовну заяву. (а.с. 105-110 т. 1)

Судове засідання 25.01.2022 не відбулось, та відкладено на 10.02.2022.

10.02.2022 у судовому засіданні оголошено перерву.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2022 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, виключено зі складу учасників справи третю особу Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Проктер Енд Гембел Україна», залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дочірнє підприємство «Ейвон Косметікс Юкрейн». Витребувано у відповідача завірені належним чином матеріали ВП № 66963445. Призначено судове засідання на 12.07.2022.

11.07.2022 до суду від Дочірнього підприємства «Ейвон Косметікс Юкрейн» надійшли заперечення на уточнену позовну заяву.

13.07.2022 судове засідання відкладено на 11.08.2022.

У судовому засіданні 11.08.2022 ухвалено завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Як вбачається із матеріалів даної справи, до 25.10.2021 до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшли постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.10.2021, про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 66963445, винесених на підставі виконавчих листів по справі № 826/13914/16 від 07.09.2021.

30.11.2021 до Міжрегіонального управління ДПС надійшла постанова від 08.11.2021 про накладення штрафу за невиконання рішення по справі № 826/13914/16.

За змістом вказаних постанов, виконавець Гречух Олег Ярославович постановив: відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 826/13914/16 від 07.09.2021; вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів; стягнуто з боржника виконавчий збір та стягнути витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій. Також, зазначено, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва набрало законної сили 22.07.2021 року та не було виконано боржником, за що накладено штраф у розмірі 5100 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з вказаними постановами державного виконавця, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до норм ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята).

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII, встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VІІІ,торонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У силу норм статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VІІІ, передбачено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Статтею 27 Закону № 1404-VІІІ, визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з приписами ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (частина перша). Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина друга).

Отже, основним призначенням стадії виконавчого провадження, є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки, інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», в разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша). У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строку рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення без поважних причин.

Судом досліджено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.10.2018 у справі № 826/13914/16 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не вчиненні дій, направлених на повернення ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в частині 159561,50 грн. на підставі заяви ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» від 28.12.2015 № 6642 та листа від 29.03.2016 № 1166; зобов`язано відповідача подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в розмірі 159 561, 50 грн. на поточний рахунок ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн»; у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі № 826/13914/16 апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Ейвон Косметікс Юкрейн» залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.10.2018 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 826/13914/16 касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Ейвон Косметікс Юкрейн» задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано. Прийнято у вказаній частині позовних вимог нове рішення, яким позов Дочірнього підприємства «Ейвон Косметікс Юкрейн» задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, що полягає у невчиненні дій, направлених на повернення Дочірньому підприємству «Ейвон Косметікс Юкрейн» суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в розмірі 21593856,50 грн. (двадцять один мільйон п`ятсот дев`яносто три тисячі вісімсот п`ятдесят шість гривень п`ятдесят копійок) на підставі заяви від 28 грудня 2015 року за №6642 та листа від 29 березня 2016 року за №1166.

Зобов`язано Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утворене як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, подати висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в розмірі 21593856,50 грн. (двадцять один мільйон п`ятсот дев`яносто три тисячі вісімсот п`ятдесят шість гривень п`ятдесят копійок) на поточний рахунок Дочірнього підприємства «Ейвон Косметікс Юкрейн» (, адреса: 08325, Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Харківське шосе, будинок 5; р/р НОМЕР_1 в ПАТ «СІТІБАНК», МФО 300584) в Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області.

Тобто, саме у такому в вигляді та обсязі боржник мав обов`язок виконати вказане рішення суду, без зміни суті та обсягу резолютивної частини рішення суду.

Вказаний судовий спір пов`язаний з некоректним відображенням показників податкових декларацій з податку на прибуток у внутрішніх даних податкових органів та зникненням значної суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток за внутрішніми даними податкових органів. Зокрема, податкова декларація третьої особи за 2013 рік була некоректно відображена в інтегрованій картці, внаслідок чого, за даними інтегрованої картки у третьої особи зник понад 21 млн. грн. надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток. Внаслідок такого некоректного обліку в інтегрованій картці даних про суми сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток, підприємство, було позбавлене можливості використати 21 млн. грн. надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток.

Однак, позивач наголошує, що на даний час, не розроблено та не затверджено порядок виконання рішень судів щодо повернення надміру сплачених сум без подання електронної заяви, з огляду на що, вважає, що відкриття виконавчого провадження та вчинення інших виконавчих дій є передчасним.

16.08.2021 третя особа звернулася до Центрального управління з листом № 1407, в якому просила виконати рішення Верховного Суду від 22.07.2021 р. у справі № 826/13914/16, що набрало законної сили, шляхом подачі висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в розмірі 21593856,50 грн. на поточний рахунок третьої особи в Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, на що третій особі було надано відповідь від позивача, викладену в листі від 15.09.2021 №7401/6/31-00-04-04-01. Даним листом підприємству було відмовлено в поверненні надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток зважаючи на те, що станом на 15.09.2021, в ІКП з податку на прибуток підприємства обліковується переплата у розмірі 5134396,00 грн.

У зв`язку з цим, третя особа звернулась до органу примусового виконання судових рішень із відповідною заявою та у зв`язку з чим, державним виконавцем було розпочато виконавче провадження № 66963445, в якому третя особа є стягувачем.

Правомірність відкриття виконавчого провадження №66963445 Позивачем не оспорюється.

Крім того, державним виконавцем (відповідачем) також було прийнято рішення про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Відповідно до норм ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Тобто, винесення постанови про стягнення виконавчого збору, є обов`язком виконавця за умови наявності юридичного факту відкриття виконавчого провадження, з огляду на що, відповідач діяв відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд наголошує на тому, що позивач, оскаржуючи постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.10.2021 та про стягнення виконавчого збору про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 66963445, жодним чином не мотивує з чим він пов`язує їх протиправність, окрім того, як не погоджується з тим, що рішення суду не виконано без поважних причин.

Однак, суд констатує, що рішення суду не виконується вже більше року та станом на час розгляду справи в суді першої інстанції, відомості щодо його виконання також відсутні, про що і сам позивач зазначає у позовній заяві. У позивача, як боржника за виконавчим провадженням було достатньо часу щоб добровільно виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Щодо посилань позивача не неврегульованість порядку повернення таких сум на виконання рішення суду без подання електронної заяви, суд зазначає, що вказані питання щодо незрозумілості шляхів виконання рішення суду могли бути вирішені шляхом звернення позивача до суду за роз`ясненням рішення суду, чого, у даному випадку, вчинено не було. Також, посилання на технічні особливості роботи (внесення/коригування інформації) в ІКП платника податків, як на підставу позову, на переконання суду, не має вирішального значення у цій справі, адже це є внутрішні процеси та аспекти роботи податкового органу, водночас, суд, розглядаючи спір у справі № 826/13914/16, його вирішив та обрав спосіб захисту прав позивача. Рішення суду набрало законної сили, а у даному спорі, суд не має підстав для надання переоцінки обставинам та висновкам суду у справі, що є предметом виконавчого провадження.

Доводи позивача, що викладені у позовній заяві, як підстави для задоволення позовних вимог, спростовуються висновками суду, а посилання на те, що приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт невиконання рішення, а й упевнитися у відсутності поважних причин для його невиконання, у даному випадку, не є обґрунтованими, адже вказані доводи застосовні не у всіх випадках, технічні аспекти роботи податкового органу у виконанні рішення суду, не є поважними причинами для його невиконання. У позовній заяві позивач вказує, що Порядком № 60 не передбачено спосіб та порядок формування електронних висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених готових зобов`язань та пені на підставі рішень суду. Для цього буцімто необхідна електронна заява, при цьому, позивач жодним чином не спростовує того факту щодо відсутності в Порядку № 60 норми щодо заборони надавати електронний висновок про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені на підставі рішень суду. У свою чергу, зміни в законодавстві на підзаконному рівні (набрання чинності 26.04.2019 р. Порядком № 60) не можуть впливати на обов`язок позивача виконати Постанову Верховного Суду від 22.07.2021, яка є обов`язковою для виконання

Підсумовуючи, суд вважає, що у державного виконавця були всі підстави для застосування до позивача штрафу за невиконання боржником виконавчого листа по справі № 826/13914/16 від 07.09.2021. Посилання позивача на обставини, що зумовлюють неможливість виконання рішення суду відповідно до резолютивної частини, судом відхиляються, як необґрунтовані та безпідставні. Водночас, обставин, що підтверджують наявність поважних причин невиконання у повному обсязі рішення суду, під час розгляду даного спору не встановлено.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи спірні у цій справі постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору та про накладення штрафу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242 - 246, 255, 287 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дочірне підприємство «Ейвон Косметікс Юкрейн», про визнання протиправними та скасування постанов.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г);

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, 03056, м. Київ, вул.. Виборзька, 32);

Третя особа: Дочірнє підприємство «Ейвон Косметікс Юкрейн» (, 08325, Київська область, с. Щасливе, вул.. Харківське шосе, 5).

Суддя В.І. Келеберда