Справа № 480/3810/22
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2022 р. Справа № 480/3810/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач, ГУ НП в Сумській області, Головне управління Національної поліції в Сумській області), в якій просив:
1) визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Сумській області №157 від 25 квітня 2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;
2) визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Сумській області №164 о/с від 02 травня 2022 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції та поновити його на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;
3) стягнути з ГУ НП в Сумській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;
4) допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, та стягнення грошового забезпечення за один місяць.
Свої вимоги мотивував тим, що під час виконання свої службових обов`язків 17.04.2022 по охороні публічного порядку в с. Миропілля Сумського району Сумської області позивачем в складі групи поліцейських було зупинено трактор із причепом, який був навантажений деревиною, водій якого пояснив, що деревину він розпиляв на власній земельній ділянці, та надав для огляду поліцейським реєстраційні документи на трактор та на причеп. Але документів, що посвідчують особу водія надано не було, проте він представився як ОСОБА_2 та попросив надати йому час принести необхідні документи зі свого домогосподарства, які пізніше водій приніс та надав поліцейським. Однак, в подальшому, в ході охорони публічного порядку, позивача було зупинено невідомими особами та роззброєно, а також оформлено матеріали щодо вимагання та отримання хабара поліцейськими, в т.ч. позивачем.
За вказаним фактом відповідачем було призначено службове розслідування на підставі інформації про можливі порушення службової дисципліни окремих поліцейських відділення №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області, що призвели до документування представниками Сумського угруповання добровольців 17.04.2022 в с.Миропілля Сумського району факту отримання неправомірної вигоди поліцейськими вказаного відділення поліції, та за результатами розслідування було встановлено, що позивач допустив порушення службової дисципліни яке полягало у невиконанні обов`язків поліцейського, не повідомлення на спеціальну лінію 102 про факт зупинки трактору та факт відсутності у водія документів на деревну, не вжиття заходів щодо складання матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП, не затримання особи яка перебувала у зоні контрольованого прикордонного району в період дії воєнного стану без документів, що посвідчують особу. За наслідками дисциплінарного розслідування до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Також відмічає, що в наказі про призначення службового розслідування не конкретизовано у який спосіб отримана така інформація та чіткий зміст отриманої інформації яка стала підставою для видання наказу про призначення службового розслідування, не міститься інформації про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку, а лише зазначено припущення, що окремі поліцейські відділення №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області знаходячись під час виконання службових обов`язків можливо отримали неправомірну вигоду.
Також позивач вважає, що у висновку службової перевірки не вбачається крайньої необхідності у застосуванні настільки суворого дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби, оскільки в ході проведення службового розслідування не було встановлено на кого з вказаної в плані-розстановці групи поліцейських було покладено обов`язок телефонувати на лінію 102, на кого було покладено обов`язок приймати рішення про затримання особи чи обов`язку складати адміністративні матеріали. Відтак, висновки службового розслідування позбавлені конкретики та посилання на будь-які документи, які б вказували не на загальні обов`язки поліцейського, а конкретизували обов`язок позивача вчиняти ті чи інші дії саме в конкретній ситуації, яка склалась 17.04.2022.
Крім того, була відсутня конфліктна ситуація між поліцейськими та ОСОБА_2 , документи були надані, у зв`язку з цим наголошує, що не було ні законних підстав для затримання ОСОБА_2 , ні сама ситуація того не вимагала.
Також відмічає, що під час службового розслідування взагалі не порушувалось питання розподілу функціональних обов`язків серед поліцейських і яким чином встановили що та чи інша дія повинна була бути виконана саме позивачем, а не іншим поліцейським. Більшої уваги заслуговує той факт, що службова перевірка була призначена з підстав отримання інформації про порушення службової дисципліни. А саме можливого отримання неправомірної вигоди, хоча висновки перевірки є за зовсім іншими фактами, які не були предметом перевірки.
Відтак, позивач вважає, що рішення відповідача щодо звільнення позивача з Національної поліції України є протиправними, а оскаржувані правові акти індивідуальної дії (накази) відносно особи, яка перебуває на публічній службі, підлягають скасуванню в частині, що стосується прав та обов`язків позивача.
Ухвалою суду від 08.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою від 19.07.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Сумській області про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.
Головне управління Національної поліції в Сумській області подало до суду відзив на позов, у якому представник наголосив, що допущені позивачем порушення, вказані в оскаржуваному наказі відповідача від 25.04.2022, утворили склад дисциплінарного проступку, так, зокрема:
- в порушення вимог ч. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушенні та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, позивач як поліцейський, не повідомив за номером 102 про факт зупинки т.з. під керуванням особи, яка перевозила деревину без відповідних дозвільних документів;
- згідно ч. 2 ст. 222 КУпАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, однак позивачем замість притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП України надано змогу водієві пройти додому та принести для пред`явлення відповідні дозвільні документи (з пояснень позивача);
- в порушення вимог п. 8 Порядку перевірки документів у осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 29.12.2021 № 1456, виявивши в зоні контрольованого прикордонного району в період дій воєнного стану чоловіка без документів, що посвідчують особу, позивач, як поліцейський, заходів щодо його затримання для встановлення особи на строк, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення не вжив;
- відповідно до абз. 1 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Відтак, позивачем було порушено пункт 2.4. наказу ГУНП від 02.02.2021 №198 Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни в структурних підрозділах ГУНП в Сумській області, пункту 3.4 наказу ГУНП від 12.04.2022 № 199 Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області в умовах воєнного стану, абзац 1 пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179.
Також представник відповідача вказав, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції повністю відповідає тяжкості вчинених ним у сукупності проступків, які підтверджуються матеріалами службового розслідування, обставинам, за яких їх скоєно, та співмірно із заподіяною ним шкодою суспільним інтересам та авторитету Національної поліції України, у зв`язку з чим застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби є законним, правомірним та обґрунтованим, пропорційним та за даних обставин справедливим, оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, вимогам Дисциплінарного статуту Національної поліції та Закону України Про Національну поліцію.
Станом на сьогодні відповіді на відзив від позивача до суду не надходило.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з присвоєнням спеціального звання сержант поліції (а.с.21,35).
17.04.2022 до ГУНП в Сумській області надійшла інформація про можливі порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області, в т.ч. позивачем, зокрема, про факт можливого отримання в с.Миропілля Сумського району Сумської області неправомірної вигоди у розмірі 2000грн. за невжиття заходів правового реагування до місцевого мешканця ОСОБА_2 за незаконне перевезення деревини (а.с.49,50).
Наказом ГУНП в Сумській області від 18.04.2022 №206 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" на підставі інформації, що надійшла до ГУНП про можливі порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області та на підставі вимог Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.10.2018 №893, було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію (а.с.52-53).
Згідно висновку службового розслідування від 21.04.2022 (а.с.89-105), який було затверджено 25.04.2022 начальником ГУНП в Сумській області полковником поліції Сергієм Чижом, на підставі зібраних матеріалів під час проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія вважала:
- службове розслідування закінчити (п.1);
- відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, в частині порушення службової дисципліни окремими поліцейськими знайшли своє підтвердження (п.2);
- за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у невиконанні обов`язків поліцейського, не повідомлення на спеціальну лінію 102 для реєстрації про факт зупинки транспортного засобу під керуванням громадянина ОСОБА_2 , який перевозив деревину без відповідних документів, не складання матеріалів про виявлене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, не вжиття заходів щодо затримання особи, що перебувала в зоні контрольованого прикордонного району в період дій воєнного стану без документів, що посвідчують особу, що призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги поліцейського, текст якої закріплено статтею 64 Закону України Про Національну поліцію, пункту 2.4. наказу ГУНП від 02.02.2021 № 198 Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни в структурних підрозділах ГУНП в Сумській області, пункту 3.4 наказу ГУНП від 12.04.2022 №199 Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області в умовах воєнного стану, частини 1, пунктів 1, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, ч. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушенні та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 8 Порядку перевірки документів у осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 29.12.2021 №1456, та вчинення в умовах воєнного стану дій, що підривають авторитет Національної поліції України, застосувати до сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (п.5).
Відповідно до п.3 наказу ГУНП в Сумській області від 25.04.2022 № 157 (а.с.106-108) за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився:
- у невиконанні обов`язків поліцейського,
- не повідомлення на спеціальну лінію 102 для реєстрації про факт зупинки транспортного засобу під керуванням громадянина ОСОБА_2 , який перевозив деревину без відповідних документів,
- не складання матеріалів про виявлене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП,
- не вжиття заходів щодо затримання особи, що перебувала в зоні контрольованого прикордонного району в період дій воєнного стану без документів, що посвідчують особу,
що призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги поліцейського, текст якої закріплено статтею 64 Закону України Про Національну поліцію, пункту 2.4. наказу ГУНП від 02.02.2021 № 198 Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни в структурних підрозділах ГУНП в Сумській області, пункту 3.4 наказу ГУНП від 12.04.2022 №199 Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області в умовах воєнного стану, частини 1, пунктів 1, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, ч. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушенні та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 8 Порядку перевірки документів у осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 29.12.2021 №1456, та вчинення в умовах воєнного стану дій, що підривають авторитет Національної поліції України,
застосовано до сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (а.с.106-108).
З наказом ГУНП в Сумській області від 25.04.2022 № 157 позивач ознайомлений 02.05.2022, що підтверджується його особистим підписом (а.с.108 зворот).
Згідно витягу з наказу ГУНП в Сумській області від 02.05.2022 року №164 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції з 03 травня 2022 року, відповідно до п. 6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с.109).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VІІІ (далі Закон України Про національну поліцію), відповідно до ч.1 ст.59 якого служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (ч.3 ст.11 Закону України Про Національну поліцію).
Згідно із п.п.1,2 ч.1, ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Зміст Присяги поліцейського за приписами ст.64 Закону України "Про Національну поліцію" полягає у тому, що поліцейський усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, серед іншого неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (абз.1,2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 (далі Правила етичної поведінки поліцейських).
Відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 №100 (далі Порядок №100), поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.
Частиною 1 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно з ч.2 статті 19 цього ж закону підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Закон України Про Дисциплінарний статут Національної поліції від 15.03.2018 №2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут).
Так, відповідно до частини 1, а також пунктів 1,2,4,6,11,13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень: сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Системний аналіз наведених правових положень дає підстави для висновку про те, що порушенням поліцейським службової дисципліни вважається невиконання чи неналежне виконання ним обов`язків, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" та статтею 1 Дисциплінарного статуту, у тому числі, щодо дотримання законодавства і неухильного виконання вимог Присяги поліцейського, наказів керівників.
Стаття 11 Дисциплінарного статуту передбачає, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно із частинами 1 та 2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, передбачені частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, а саме: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Тобто серед видів дисциплінарних стягнень звільнення зі служби в поліції є найбільш суворим видом стягнення.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (частина 2 ст.14 Дисциплінарного статуту).
Згідно із ч.3,4,6 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (ч.1, 15 ст.15 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до частини першої ст.18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Частиною другою даної статті передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;
4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
5) користуватися правничою допомогою.
Аналогічні правові норми викладені у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі по тексту - Порядок проведення службових розслідувань № 893), відповідно до п.1 розділу ІІ якого службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Матеріалами справи підтверджено, що 17.04.2022 позивач разом з іншими поліцейськими ВП №2 (смт. Краснопілля) згідно затвердженого операційного плану та плану-розстановки сил і засобів для забезпечення охорони публічного порядку виконував завдання по охороні публічного порядку в с. Миропілля Сумського району Сумської області (а.с.83-85).
17.04.2022 до ГУНП надійшла інформація (ЄО ГУНП від 17.04.2022 № 217) про факт можливого отримання працівниками ВП №2 (смт. Краснопілля), а саме: заступником начальника ВП № 2 майором поліції ОСОБА_3 , старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції ВП № 2 старшим лейтенантом ОСОБА_4 , поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 сержантом поліції ОСОБА_1 , та помічником чергового чергової частини ВП № 2 сержантом поліції ОСОБА_5 неправомірної вигоди в с. Миропілля Сумського району (а.с.49,50-51).
Поліцейські перебували на службі в однострої з вогнепальною та автоматичною зброєю та боєприпасами до неї (а.с.50-51,83-85).
Отримавши таку інформацію, наказом начальника ГУНП в Сумській області № 206 від 18.04.2022 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських відділення поліції №2 (селище Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, що призвело до документування представниками Сумського угрупування добровольців 17.04.2022 в с. Миропілля Сумського району факту отримання неправомірної вигоди поліцейськими вказаного відділення поліції (а.с.52).
В ході службового розслідування встановлено та це підтверджується матеріалами справи (а.с.83-85), а також визнається сторонами, що відповідно до плану - розстановки сил та засобів, задіяних для забезпечення охорони публічного порядку 17.04.2022 в період з 07:30 до закінчення заходу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 повинні були забезпечували охорону публічної безпеки та порядку при проведенні богослужіння у Свято-Миколаївському Ахірейському монастирському подвір`ї УПЦ МП за адресою с. Миропілля вул. Сумська, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - у Свято-Миколаївській церкві УПЦ МП по вул. Центральна с. Миропілля. Окрім цього, планом-розстановкою ОСОБА_3 визначено керівником робочої групи, до основних завдань якої входило постійне стеження за оперативною обстановкою у районі, збір, опрацювання та оцінка інформації, що надходить з місць проведення богослужінь, розробка необхідних пропозицій і заходів реагування, підготовка управлінських рішень, розпорядчих документів, прийняття рішень про використання наявних сил і засобів, визначення та постановка їм завдань.
Натомість станом на 9:00 поліцейські пересувались на автомобілі по вул. Сумській с. Миропілля, що визнається у наданих в ході розслідування поясненнях позивача та інших поліцейських, які були разом з ним (а.с.66-82).
Також позивач, 18.04.2022 в ході розслідування пояснив, що ними був зупинений транспортний засіб сільськогосподарського призначення з причепом до нього, навантаженим деревиною. В ході перевірки водій вищевказаного транспортного засобу пояснив, що деревина була отримана ним в результаті розпилу палок сухостою, на власній земельній ділянці. Для огляду поліцейським водій надав реєстраційні документи на транспортний засіб та на причеп. Документів що посвідчують його особу при собі не мав, проте представився як ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), попросив надати йому змогу прибути до свого домоволодіння і отримати документи, на що вони (поліцейські) погодились. При цьому в транспортному засобі залишався товариш водія, який забезпечував охорону вантажу та транспорту. Після чого вони вирушили згідно плану-розстановки до іншої церкви, що знаходилась по вул. Центральна с. Миропілля. Повернувшись на місце зупинки трактора виявили, що водій так і не з`явився, тому вони попрямували до його місця мешкання, адресу якого дізнались раніше з його слів. Проте приїхавши за цією адресою до них вийшов чоловік і сказав що ОСОБА_2 чекає з документами біля трактора. Повернувшись до місця зупинки транспорту ОСОБА_2 надав документи, що засвідчують особу, внаслідок чого поліцейськими не було виявлено порушень, а тому продовжили нести службу за вказаним маршрутом. Однак, від`їхавши 50 метрів о 9:30 автомобіль поліцейських був зупинений транспортним засобом чорного кольору марки Тойота Корола, з якого вибігли невідомі озброєні громадяни у військовій формі та здійснюючи постріли в гору в агресивній формі поклали поліцейських на землю. При цьому поліцейських було роззброєно. Стверджує, що в момент, коли поліцейські лежали на землі, їх автомобіль був у вільному доступі для присутніх осіб, а тому останні мали змогу та намір покласти грошові кошти до салону автомобіля. Відмічає, що в особистих речах та кишенях одягу жодних грошових коштів знайдено не було, натомість їхнє вільне пересування та свободу дій обмежили з моменту здійснення збройного нападу, чим порушили конституційні права.
Вказує, що жодних неправомірних дій ні він, ні інші поліцейські, що були з ним, не вчиняли. Щодо проходження опитування за допомогою поліграфу вказав, що потребує узгодження з адвокатом (а.с.75-78).
Схожі пояснення були надані в ході службового розслідування ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.66-74,79-82). При цьому останній під час пояснень погоджувався пройти опитування за допомогою поліграфу.
Втім згідно рапорту від 20.04.2022 (а.с.88) всі вищезгадані поліцейські від проходження опитування із застосуванням поліграфу відмовились.
Під час дисциплінарного розслідування комісією також було досліджено пояснення відібрані, зокрема, від ОСОБА_2 , який пояснив, що дійсно того дня на власній городній ділянці разом зі своїм братом ОСОБА_6 , 2001 р.н. напиляв сухостій деревини клена та на власному тракторі Т-40 д.н. НОМЕР_1 з причепом до нього н.з. НОМЕР_2 перевозив її додому. На вулиці Сумській с. Миропілля його зупинили працівники поліції, при цьому він виконав вимогу поліцейського та надав реєстраційні документи на транспортний засіб та причеп. Дозвільних документів на деревину, водійського посвідчення чи документів, які б засвідчували особу, він не мав. Тому, у присутності інших поліцейських один з них почав вимагати неправомірну вигоду у розмірі 2 тисячі гривень. Не погодившись з вказаним, прийшовши додому, він вирішив звернутися за допомогою до представників територіальної оборони (а.с.60-62).
Також комісією були досліджені пояснення ОСОБА_6 , який підтвердив пояснення ОСОБА_2 (а.с.58-59).
В ході службового розслідування були відібрані пояснення у ОСОБА_7 , який є начальником відділення поліції №2 (смт. Краснопілля), та який пояснив, що ним особисто вживалися заходи направлені на дотримання підлеглими службової, транспортної дисципліни, недопущення надзвичайних ситуацій, корупційних та інших подій (а.с.65).
Таким чином в ході службового розслідування, у тому числі поясненнями позивача, підтверджено той факт, що за його участю було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , який перевозив деревину без документів на неї, а також без посвідчення водія чи документа, що посвідчує особу.
Однак, позивачем у період дії воєнного стану не було вжито жодних дій щодо затримання ОСОБА_2 для встановлення особи на строк, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Крім того, за наявності відомої позивачу інформації про перевезення ОСОБА_2 деревини без документів не було зареєстровано повідомлення на спеціальну лінію «102», що передбачено вказаною вище частиною 6 розділу II Порядку № 100, відповідно до якої поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний вжити заходів, щодо його запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання особам , які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.
Позивач обґрунтовуючи свою позицію стверджує, що була відсутня конфліктна ситуація між поліцейськими та ОСОБА_2 , документи були надані, у зв`язку з цим наголошує, що не було ні законних підстав для затримання ОСОБА_2 , ні сама ситуація того не вимагала.
Суд не погоджується з цими доводами та враховує таке.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан, у зв`язку з чим п.2 Указу Міністерство внутрішніх справ України, зокрема в особі Національної поліції України, зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Поряд з цим відповідно до пункту 7 Порядку перевірки документів у осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 29.12.2021 № 1456 (далі по тексту - Порядок №1456), у п о в н о в а ж е н а особа м а є п р а в о в и м а г а т и від особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках: якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.
Пунктом 8 Порядку №1456 передбачено, що у р а з і в і д с у т н о с т і в особи д о к у м е н т і в, передбачених пунктом 7 цього Порядку, у п о в н о в а ж е н а о с о б а з а т р и м у є таку особу для її встановлення на строк, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У відповідності до частини 2 пункту 2 Положення про прикордонний режим (далі Положення про прикордонний режим), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 контрольований прикордонний район - це ділянка місцевості, яка визначена як правило у межах території району, міста, селища та села, прилеглої до державного кордону, або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби.
Пункт 7 вказаного Положення визначає, що громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.
У свою чергу документ, що посвідчує особу: для громадян України - паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, службове посвідчення, посвідчення водія та ін. (пп.1 п.2 Положення про прикордонний режим).
Згідно з пунктом 5 Положення про прикордонний режим контроль за додержанням прикордонного режиму у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі здійснює Державна прикордонна служба у взаємодії з органами Національної поліції України.
Пунктом 11 Положення про прикордонний режим визначено, що з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право, відповідно до Законів України «Про Державну прикордонну службу України» та «Про дорожній рух» у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби. Зупинка транспортних засобів здійснюється уповноваженими особами Національної поліції - у встановленому порядку. Водій повинен зупинити транспортний засіб та надати для перевірки документи, що посвідчують особу водія і пасажирів та реєстраційні документи на транспортний засіб.
Нормою статті 246 Кримінального кодексу України передбачено, що незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадження, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев чи чагарників містить в собі ознаки кримінального правопорушення та карається кримінальним покаранням.
Відповідно до частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі, або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або не пред`явила електронне посвідчення водія, а також інших передбачених документів законодавством тягне за собою адміністративну відповідальність.
Тобто вказаними нормами не передбачено таких умов як відсутність конфліктної ситуації з можливим порушником закону, для виконання обов`язків та реалізації повноважень, визначених Порядком №1456, Порядком №100. Більше того вказаними нормами чітко передбачено дії, яка має вчинити уповноважена особа у разі відсутності в особи необхідних документів.
Однак, під час розгляду справи, був підтверджений факт, встановлений в ході службового розслідування, про те, що позивач, виявивши в зоні контрольованого прикордонного району в період дій воєнного стану чоловіка без документів, що посвідчують особу, без водійського посвідчення, а також без документів на деревину, на порушення вказаних вище Порядку №1456, Порядку №100 не вжив заходів щодо складання матеріалів про виявлене адміністративне правопорушення, затримання особи для встановлення особи на строк, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також не зареєстрував повідомлення на спеціальну лінію 102.
Позивач обґрунтовуючи свою позицію стверджує, що в ході проведення службового розслідування не було встановлено на кого з вказаної в плані-розстановці групи поліцейських було покладено обов`язок телефонувати на лінію 102, на кого було покладено обов`язок приймати рішення про затримання особи чи обов`язку складати адміністративні матеріали, не порушувалось питання розподілу функціональних обов`язків серед поліцейських і яким чином встановили що та чи інша дія повинна була бути виконана саме позивачем, а не іншим поліцейським. Тому вважає, що висновки службового розслідування позбавлені конкретики та посилання на будь-які документи, які б вказували не на загальні обов`язки поліцейського, а конкретизували обов`язок позивача вчиняти ті чи інші дії саме в конкретній ситуації, яка склалась 17.04.2022.
Вказані доводи є безпідставними, оскільки відповідно до посадової інструкції позивача (а.с.110-114) поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №2 (с. Краснопілля) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, здійснює перевірку осіб, транспортних засобів, доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, вживає заходів щодо забезпечення публічної безпеки і порядку в публічних місцях.
Згідно ч. 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до пунктів 2, 3, 8, 9 частини 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення.
Крім того, частиною 6 розділу II Порядку № 100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний вжити заходів, щодо його запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання особам , які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події. А пунктом 8 Порядку №1456 передбачено, що у разі відсутності в особи документів, передбачених пунктом 7 цього Порядку, уповноважена особа затримує таку особу для її встановлення на строк, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Тобто на поліцейського покладено обов`язок не лише кваліфікувати будь-які дії інших осіб, свідком яких він є, але і запобігати, припиняти чи вживати інших заходів для недопущення вчинення правопорушень. А тому суд критично ставиться до доводів позивача про відсутність конфліктної ситуації між поліцейськими та ОСОБА_2 , та яка не вимагала законних підстав для затримання ОСОБА_2 .
Суд наголошує на тому, що Закон України "Про Національну поліцію", Порядок № 100, Порядок №1456 не виокремлюють повноваження тих чи інших поліцейських та не вказують на дотримання цих приписів залежно від розподілу обов`язків, а вказують на імперативність їх виконання всіма поліцейськими, якщо ними виявлено або отримана інформація про кримінальне правопорушення т а і н ш у п о д і ю.
Таким чином, з урахуванням обов`язків, визначених посадовою інструкцією, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", Порядок № 100, Порядок №1456 позивач, як уповноважена особа, незалежно від виконання чи не виконання іншими поліцейськими своїх обов`язків, на виконання завдань, визначених посадовою інструкцією (а.с.110-111), зобов`язаний був, виявивши, разом з іншими поліцейськими, в зоні контрольованого прикордонного району в період дій воєнного стану чоловіка без документів, що посвідчують особу, а також без документів на деревину, керування транспортним засобом без посвідчення водія, вжити заходів щодо складання матеріалів про виявлене адміністративне правопорушення, затримання особи для встановлення особи на строк, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також зареєструвати повідомлення на спеціальну лінію «102». Натомість ОСОБА_2 було надано можливість повернутися додому, що визнає позивач у наданих поясненнях.
Також позивач стверджує, що в наказі про призначення службового розслідування не конкретизовано у який спосіб отримана така інформація та чіткий зміст отриманої інформації, яка стала підставою для видання наказу про призначення службового розслідування, не міститься інформації про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку, а лише зазначено припущення, що окремі поліцейські відділення №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області знаходячись під час виконання службових обов`язків можливо отримали неправомірну вигоду. У зв`язку з цим вважає вказане ставить під сумнів правомірність призначення та проведення службового розслідування.
Ці доводи суд не приймає до уваги, беручи до уваги таке.
Відповідно до абз.2 п.1 розділу ІІ та п.4 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).
Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування. За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проекту наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції. Склад дисциплінарної комісії визначається з урахуванням вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
На виконання вказаних норм у наказі (а.с.58) зазначено, що підставою для призначення службового розслідування є інформація, що надійшла до ГУНП про можливі порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області, що призвели до документування 17.04.2022 в с. Миропілля Сумського району факту отримання неправомірної вигоди поліцейськими вказаного ВП (а.с.52).
Втім дійсно у наказі не вказано, зокрема, спосіб отримання такої інформації (заяви, скарги та повідомлення) та прізвище позивача.
Однак, суд наголошує на тому, що межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Судом таких обставин не встановлено, а позивачем, якому під час проведення службового розслідування було надано право у реалізації його права на надання пояснень та доказів, таких обставин, не наведено. Позивачу було відомо, що саме відносно нього проводиться розслідування та у зв`язку з чим воно призначено, що вбачається з пояснень, які були надані ним під час розслідування (а.с.75-78).
Обставин не забезпечення позивача можливості у реалізації його прав під час проведення службового розслідування судом не встановлено.
У зв`язку з цим певні дефекти форми наказу про призначення службового розслідування (а.с.52) не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних наказів.
Посилання позивача на відсутність повноважень у комісії проводити службове розслідування за іншими фактами, ніж той, що вказаний у наказі про службове розслідування, а саме: факт отримання неправомірної вигоди, є безпідставними, з огляду на таке.
Відповідно до частини другої ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Крім того, положеннями абз. 2 ст. 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань № 893 визначено, що службове розслідування має встановити наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій, що і було зроблено дисциплінарною комісією у цьому випадку.
При цьому, частиною 7 ст.14 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.
Тобто, службове розслідування передбачає також встановлення причин і умов його вчинення, та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. При цьому з огляду на вказані приписи, виявлені в ході службового розслідування дисциплінарні проступки не можуть залишатися поза увагою комісії та відповідного реагування з боку керівника та якщо дисциплінарні порушення вчиненні до його початку, проводиться одне службове розслідування, що мало місце у спірних правовідносинах.
Щодо доводів позивача про те, що у висновку службової перевірки не вбачається крайньої необхідності у застосуванні настільки суворого дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби, без врахування обставин, що пом`якшують відповідальність, суд зазначає, що застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби дійсно є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Відповідно до пункту 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.
Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський зокрема повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.
Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Варто зауважити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Суд зазначає, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.
Порушення позивачем вимог закону або ж моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Суд зазначає, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.
Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту.
Під час розгляду справи не спростовані встановлені відповідачем під час службового розслідування обставини допущення грубого порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію», що свідчить про не додержання позивачем вимоги щодо необхідності високо нести звання працівника поліції, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, про дискредитацію звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила вірно, вчинене поліцейським діяння кваліфікувала правильно, норму закону визначила належну, зміст норми права витлумачила відповідно до її дійсної суті, а, відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності.
Дисциплінарною комісією взяті до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом аспекти, які здатні вплинути на міру відповідальності особи.
При цьому, відповідно до Рекомендації Rec (2001) №10 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейський кодекс поліцейської етики» працівники поліції, на усіх рівнях службової кар`єри, повинні відбиратися на посади на основі особистої кваліфікації та досвіду, що відповідає цілям поліції. Працівників поліції мають характеризувати такі якості: логічність суджень, відкритість, зрілість, доброчесність, комунікативність і, де це необхідно, наявність лідерських та управлінських навичок <…> (пункти 22,23).
Один із основних принципів поведінки представників правоохоронних органів, закріплених у Кодексі поведінки посадових осіб з підтримання правопорядку, що був затверджений Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН №34/169 від 17 грудня 1979 року, полягає у тому, що службовці органів правопорядку повинні завжди виконувати обов`язки, покладені на них законом, служачи суспільству та захищаючи всіх людей від протиправних діянь, відповідно до високого рівня відповідальності, якої вимагає їхня професія.
У пунктах 33, 59 зазначеної Рекомендації вказано, що поліція повинна бути відповідальною перед державою, громадянами та їх представниками, а також підлягати ефективному зовнішньому контролю. Застосування дисциплінарних стягнень щодо співробітників поліції повинно здійснюватися під наглядом незалежного органу або суду.
З урахуванням обставин справи, суд вважає, що обраний вид дисциплінарної відповідальності відповідає тяжкості та обставинам вчиненого позивачем проступку, і відношенню позивача до нього, останнім в умовах воєнного стану вчинено поведінку проти інтересів служби, що суперечить покладеним на нього обов`язкам та суперечить змісту Присяги працівника поліції, підриває довіру до нього як носія влади, працівника поліції, що призводить до приниження авторитету державного органу, і підстав для визнання зазначених наказів протиправними немає.
Відповідно до Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази суд доходить висновку, що обставини, що передували притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення в подальшому з лав національної поліції знайшли своє повне обґрунтування та підтвердження, дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в даному випадку є прямо пропорційним та виправданим по відношенню до вчиненого ним проступку, а, відтак, оскаржувані накази відповідають критеріям правомірності, встановленим в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 17.10.2022.

Суддя І.Г. Шевченко