Справа № 380/10954/21
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Максимович А.Я.,

представника позивача Баюш Л.В.,

представника відповідача Посисень І.Р.,

представника Головного управління ДПС

у Львівській області Павліша О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне підприємство Тектоніка-Львів та Товариство з обмеженою відповідальністю Львівський Торговий Дім, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач; ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління Держпраці у Львівській області , місцезнаходження: 79005, м. Львів, пл. Міцкевича, 8 (далі відповідач; ГУ Держпраці у Львівській області), в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Львівській області від 22.04.2021 № 4768/13/50/РРО.

Ухвалою від 09.07.2021 суд відмовив у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою від 12.07.2021 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Суд ухвалою від 16.09.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Львівській області (далі третя особа на стороні відповідача; ГУ ДПС у Львівській області).

Суд ухвалою від 18.05.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне підприємство Тектоніка-Львів та Товариство з обмеженою відповідальністю Львівський Торговий Дім (далі треті особи на стороні позивача).

Ухвалою від 30.06.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач фактично не здійснює свою діяльність за адресою: село Сопошин Жовківського району Львівської області, та до ресторану ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за цією адресою не має жодного відношення. Згідно з документами про проведення перевірки така мала проводитись безпосередньо ресторану ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім цього, особа, яка підписала акт перевірки не здійснювала від імені позивача жодних розрахунків. Відповідач не надав жодних доказів, що зафіксованих на відео осіб приймала на роботу саме ФОП ОСОБА_1

19.08.2021 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що згідно з матеріалами перевірки ГУ ДПС у Львівській області ФОП ОСОБА_1 за фактичним місцем здійснення господарської діяльності встановлено фактичний допуск до роботи чотирьох осіб без укладення трудових договорів. Таким чином, на підставі акта перевірки на позивача накладено штраф у розмірі 300000,00 грн.

16.06.2022 представник третьої особи на стороні позивача директор ПП Тектоніка-Львів подав до суду заяву, в якій зазначив, що у ресторані Мангал за адресою: АДРЕСА_2 , діяльність здійснювали працівники ПП Тектоніка-Львів на підставі цивільно-правових договорів.

29.06.2022 представник третьої особи на стороні відповідача подав до суду пояснення щодо позову, в яких зазначив, що суть виявлених порушень чітко описано працівниками контролюючого органу в акті фактичної перевірки.

24.08.2022 представник третьої особи на стороні позивача ТзОВ Львівський Торговий Дім подав до суду пояснення, в яких зазначив, що станом на дату проведення перевірки 10.03.2021 позивач фактично не приступила до здійснення господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_2 , та не мала жодного відношення до працівників ПП Тектоніка-Львів, що фактично здійснювало господарську діяльність за вказаною адресою за цивільно-правовими договорами.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні представник третьої особи на стороні відповідача проти позовних вимог заперечив. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У судове засідання треті особи на стороні позивача явку представників не забезпечили. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи на стороні відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Посадові особи ГУ ДПС у Львівській області провели фактичну перевірку господарської одиниці ресторан Мангал за адресою: село Сопошин Жовківського району Львівської області, вулиця Львівська, 2А.

За результатами проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки від 10.03.2021, в якому зафіксовано порушення позивачем, зокрема, частин першої, третьої статті 24 Кодексу законів про працю України та вимог постанови Кабінету Міністрів України Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу від 17.06.2015 №413.

На підставі вказаного акта відповідач прийняв постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 22.04.2021 №4768/13/50/РРО, якою за порушення частин першої, третьої статті 24 Кодексу законів про працю України та вимог постанови Кабінету Міністрів України Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу від 17.06.2015 №413 до позивача застосовано штраф у розмірі 300000,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі ПК України) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 вказаного Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (абзац перший пункту 61.1 статті 61 ПК України).

Згідно з пунктом 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється, серед іншого, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог такого Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (абзац перший пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Відповідно до абзацу першого підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлений у статті 80 ПК України.

Підпункт 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Відповідно до пунктів 80.5, 80.6 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 вказаного Кодексу.

Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених вказаним Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених ПК України, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених ПК України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Суд відхиляє аргументи позивача про протиправне не зазначення ГУ ДПС у Львівській області у наказі та направленні відомостей про суб`єкта господарювання, оскільки у відповідності до наведених положень у таких документах альтернативно зазначаються відомості про суб`єкта або про об`єкт, перевірка якого проводиться.

Водночас суд зауважує, що згідно з матеріалами фактичної перевірки при її проведенні присутньою була ОСОБА_2 , яка виконувала функції адміністратора ресторану ІНФОРМАЦІЯ_1 . Натомість доказів виконання позивачем господарської діяльності у такому закладі, як і доказів уповноваження позивачем ОСОБА_2 на вчинення будь-яких дій у матеріалах справи немає. Ба більше, згідно з поясненнями директора ПП Тектоніка-Львів І.Бочаров від 16.06.2022 № 16/06/22-1 (надійшли на адресу суду 16.06.2022 та зареєстровані за вх. №8227ел) у ресторані ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діяльність здійснювали працівники ПП Тектоніка-Львів на підставі цивільно-правових договорів.

Таким чином, проведення посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області фактичної перевірки за відсутності позивача чи її уповноваженого представника порушило вищевказані вимоги ПК України, а також мало наслідком неможливість позивача скористатися правом не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

У статті 86 ПК України зазначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені ПК України, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених ПК України випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Відповідно до абзацу другого пункту 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 вказаного Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Згідно з пунктом 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 вказаного Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до такого Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Як встановив суд, за результатами проведеної посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області фактичної перевірки господарської одиниці ресторан ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , складено акт від 10.03.2021.

У такому акті вказано, що перевірка здійснена у присутності ОСОБА_2 (посада адміністратор), яка і підписала такий акт.

Суд повторно зауважує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 була на момент проведення фактичної перевірки представником позивача чи здійснювала розрахункові операції від імені позивача, що свідчить про підписання акта особою, яка не мала права його підписувати.

Окрім цього, відсутність позивача чи її представника при проведенні перевірки позбавило її права подати у відповідності до пункту 86.7 статті 86 ПК України заперечення та додаткові документи і пояснення.

Наведене свідчить про порушення посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області вимог ПК України при проведенні фактичної перевірки за адресою: АДРЕСА_2 .

Надаючи оцінку аргументам сторін щодо суті виявлених порушень, суд зазначає таке.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; Порядок № 509).

У пункті 2 вказаного Порядку зазначено, що штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 вказаного Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Як встановив суд, у зв`язку з виявленими порушеннями позивачем частин першої, третьої статті 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу від 17.06.2015 №413 відповідач прийняв оскаржену постанову та на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України наклав на позивача штраф у розмірі 300000,00 грн.

Відповідно до частин першої, третьої статті 24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу від 17.06.2015 №413 (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів:

- засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису;

- на паперових носіях разом з копією в електронній формі;

- на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

В оскарженій постанові зазначено, що за результатами перевірки ГУ ДПС у Львівській області у ФОП ОСОБА_1 за фактичним місцем здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2 , встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допущено до роботи без укладення трудових договорів.

Оцінюючи аргументи позивача про нездійснення нею господарської діяльності у ресторані ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак і неможливість притягнення її до відповідальності за частиною другою статті 265 КЗпП України, суд зазначає таке.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: місце проживання ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; основний вид економічної діяльності: 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах.

Позивач пояснила, що мала намір провадити господарську діяльність не на усій території ресторану ІНФОРМАЦІЯ_1 , а лише здійснювати торгівлю алкогольними напоями на території бару для чого уклала відповідний договір оренди, отримала ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та придбала касовий апарат. Проте до ведення підприємницької діяльності так і не приступила, у зв`язку з нестабільною епідеміологічною ситуацією на території України та у зв`язку з продовженням на території України карантину.

Суд встановив, що 02.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Львівський торговий дім (Орендар) та позивачем (Суборендар) укладено договір суборенди нежитлових приміщень, згідно з яким Орендар зобов`язується передати Суборендареві, а Суборендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом 5.1 вказаного договору передача Орендарем та прийняття ОСОБА_8 в оренду здійснюється за актом приймання-передачі приміщення.

В контексті пояснень позивача про не ведення нею господарської діяльності суд вказує на те, що у матеріалах справи відсутні складені відповідно до описаного договору акти-приймання передачі приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім цього, на підтвердження не ведення господарської діяльності позивач долучила до позовної заяви щомісячні декларації, в тому числі за період проведення фактичної перевірки, по акцизному податку із проставленням нулів у клітинках відповідних граф.

Суд наголошує на тому, що відповідач, згідно з вимогами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), не надав жодних доказів, які б підтверджували здійснення позивачем господарської діяльності у статусі фізичної особи-підприємця у ресторані ІНФОРМАЦІЯ_1 та використання саме нею найманої праці таких працівників.

З метою встановлення дійсних обставин справи суд дослідив відеозапис ходу проведення фактичної перевірки, під час якої від працівників ресторану Мангал ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області відібрано усні пояснення. Суд акцентує увагу, що жоден із названих працівників не повідомив посадових осіб ГУ ДПС у Львівській області про те, що до виконання трудових функцій їх допущено ФОП ОСОБА_1 чи уповноваженою нею особою.

Більше того, допитані у судовому засіданні у якості свідків посадові особи ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які проводили фактичну перевірку у ресторані ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , пояснили, що жоден встановлений працівник не підтвердив, що працює на ФОП ОСОБА_1 . Окрім цього, такі посадові особи пояснили, що питання власника ресторану ІНФОРМАЦІЯ_1 при проведенні перевірки не встановлювалось. До цього ж, вказали, що була проведена контрольна закупка у ресторані ІНФОРМАЦІЯ_1 під час якої касовий апарат, придбаний позивачем, та який вказаний у ліцензії, не працював.

Досліджуючи питання суб`єкта господарювання, який здійснював господарську діяльність у ресторані ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд встановив, що 01.03.2021 між ТзОВ Львівський торговий дім (Орендар) та ПП Тектоніка-Львів (Суборендар) укладено договір суборенди нежитлових приміщень, згідно з умовами якого Орендар зобов`язується передати Суборендареві, а Суборендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування чистину нежитлового приміщення, що находиться за адресою: АДРЕСА_2 , та становить Ѕ частку нежитлового приміщення бару мотелю, площею 26,2 кв.м., з прилеглими господарськими будівлями та спорудами, в тому числі літній майданчик, кухня, підсобне приміщення, що є невід`ємною частиною нежитлового приміщення загальною площею 208,0 кв.м. під ресторан.

Таким чином, станом на час проведення фактичної перевірки у ресторані ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , господарську діяльність у такому провадило ПП Тектоніка-Львів, що підтвердив і директор ПП Тектоніка-Львів у поясненнях від 16.06.2022, а також директор ТзОВ Львівський торговий дім у поясненнях від 24.08.2022.

Підсумовуючи наведене, суд наголошує на тому, що під час проведення фактичної перевірки посадові особи осіб ГУ ДПС у Львівській області не встановили факту здійснення позивачем господарської діяльності у ресторані ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а також факту допуску позивачем ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 до виконання трудових функцій без укладення трудового договору.

Таким чином, з огляду на не доведення відповідачем факту використання позивачем, як суб`єктом господарювання, праці неоформлених працівників, суд дійшов висновку про те, що позивач не може вважатися належним суб`єктом відповідальності відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України.

Суд при розгляді справи враховує також позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що постанова від 22.04.2021 про накладення штрафу № 4768/13/50/РРО прийнята відповідачем не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 3000,00 грн, сплачений згідно з квитанцією від 02.07.2021 № 0.0..1.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 22.04.2021 №4768/13/50/РРО.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Львівській області (, місцезнаходження: 79005, м. Львів, пл. Міцкевича, 8) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 17 жовтня 2022 року.

Суддя Мричко Н.І.