Справа № 160/11983/22
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 жовтня 2022 року Справа №160/11983/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турової О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) у місті Дніпрі питання про залишення без руху позовної заяви після відкриття провадження у справі №160/11983/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-10364-50/67-У від 08.11.2019 року на суму 5509,36 гривень.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, в якій чітко зазначити кого саме позивач вважає відповідачем (відповідачами) у справі та до кого спрямовує свої позовні вимоги, зазначивши зміст позивних вимог щодо кожного з відповідачів, у разі визначення у якості відповідачів декількох суб`єктів владних повноважень, а також копій цієї уточненої позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі.

На виконання вимог вказаної ухвали суду від 15.08.2022 року позивачем 30.08.2022 року усунуто означені недоліки позовної заяви, подано уточнену позовну заяву, в якій у якості відповідача визначено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49600).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №160/11983/22, та призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 06.10.2022 року.

Також, вищевказаною ухвалою суду витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області: детальний розрахунок суми боргу (недоїмки), визначеної у вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-10364-50/67-У від 08.11.2019 року, із зазначенням за який період та на якій підставі нарахована така заборгованість і в якій сумі.

29.09.2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

03.10.2022 року до суду від відповідача надійшли додаткові докази, а саме: копія корінця оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2019р. №Ф-10364-50/67, а також докази направлення та вручення ОСОБА_1 цієї вимоги, а саме: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким ця вимога надсилалася на адресу позивача, з якої слідує, що остання отримана позивачем 01.04.2020р.

З огляду на надані відповідачем додаткові докази отримання позивачем спірної вимоги, після відкриття провадження у справі №160/11983/22 постало питання щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без руху, у зв`язку із наступним.

Як встановлено судом, позивачем у цій справі оскаржується вимога про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-10364-50/67-У від 08.11.2019 року на суму 5509,36грн., з позовною заявою про оскарження якої ОСОБА_1 звернулася до суду 08.08.2022р. через підсистему "Електронний суд".

Відкриваючи провадження у справі №160/11983/22 за цією позовною заявою, суд в ухвалі від 05.09.2022р. врахував доводи позивача, викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду, поданій разом із позовною заявою, в якій зазначалося, що про оскаржувану вимогу ОСОБА_1 дізналася лише 07.02.2022р., коли на її банківський рахунок було накладено арешт в межах примусового виконання цієї вимоги, а до цього спірну вимогу вона не отримувала, та, за наведених обставин, погодився з доводами позивача про дотримання ним строку звернення до суду з цим позовом.

Разом з тим, відповідно до наданого Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яким вимога про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-10364-50/67-У від 08.11.2019 року надсилалася на адресу позивача: АДРЕСА_1 , що співпадає з адресою, вказаною у позовній заяві, ця вимога отримана ОСОБА_1 особисто 01.04.2020р.

Відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), як зазначено в його преамбулі, є нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з абзацами четвертим - шостим частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку (абзаци восьмий, дев`ятий частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI).

За змістом преамбули Закону №2464-VI цей Закон може, зокрема, встановлювати особливості адміністративної процедури досудового врегулювання спорів, але не може визначати порядок судового оскарження з порушенням гарантій платника єдиного внеску.

Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для оскарження до суду вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску.

Платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС, а не статтею 25 Закону №2464-VI.

Такий висновок щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску зроблено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, від 25.02.2021 у справі №580/3469/19, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі №640/9172/20 (адміністративне провадження №К/9901/2723/21).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, абзацами 1 та 3 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI встановлено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Згідно з п.42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

За приписами п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у розумінні приписів п.42.2 ст.42 ПК України, вважається належним чином врученою, зокрема, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у разі якщо вона особисто вручена платнику податків (його представнику).

Крім цього, відповідно до пункту 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

Як слідує з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-10364-50/67-У від 08.11.2019 року на суму 5509,36грн. надіслана ГУ ДПС у Дніпропетровській області за адресою позивача: вул. Краснодонська, буд. 42, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, яка є дійсною адресою позивача та самостійно зазначається ним у власній позовній заяві, і отримана адресатом «особисто» 01.04.2020 року, про що свідчить його підпис.

Отже, у розумінні вищенаведених приписів частини 4 статті 25 Закону №2464-VI та ст.42 ПК України вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-10364-50/67-У від 08.11.2019 року вважається належним чином врученою позивачеві саме 01.04.2020р., що спростовує твердження останнього про необхідність відліку строку звернення до суду не з цієї дати, а з 07.02.2022р., коли позивач виявила, що в неї заблокований банківський рахунок за поставною державного виконавця Новокодацького відділу ДВС у м. Дніпро за ВП 62363135, як стверджує позивач у своїй заяві.

Таким чином, строк звернення до суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-10364-50/67-У від 08.11.2019 року, встановлений ст.122 КАС України, має обчислюватися саме з 01.04.2020 року, у зв`язку із чим відповідна позовна заява мала бути подана до суду до 01.10.2020р., включно.

Натомість, з цим позовом ОСОБА_1 звернулася до суду лише 09.08.2022р., що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції суду.

Відтак, ОСОБА_1 значно пропущено (понад 1 рік 10 місяців) встановлений ст.122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду і доводи позивача про дотримання ним цього строку є безпідставними та необґрунтованими, тому викладений в ухвалі суду від 05.09.2022р. про відкриття провадження у справі висновок суду про звернення позивачем до суду з цим позовом у встановлений законом строк був передчасним.

При цьому, ч. 6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У даному випадку, за встановлених судом обставин, позивачем разом із позовною заявою не було надано належної зави про поновлення строку звернення до суду з цим позовом із зазначенням у ній відповідних поважних причин пропуску цього строку, а також не надано доказів на підтвердження їх наявності. Вказані позивачем у поданій заяві про поновлення строку звернення до суду обставини є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи та наявними в них доказами, наданими відповідачем після відкриття провадження у справі.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії , справа Девеер проти Бельгії).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Згідно з ч.3, ч.4 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому, з урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Відповідно до частини 13 статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з ч.14 ст.171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Частиною 15 статті 171 КАС України встановлено, що у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Зважаючи на те, що у даному випадку судом після відкриття провадження у справі №160/11983/22 встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-10364-50/67-У від 08.11.2019 року подана без додержання вимог, встановлених ст.161 КАС України, а саме: позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом і не надано до позовної заяви належної заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням в ній поважних причин пропуску цього строку і доказів поважності причин його пропуску, суд, керуючись приписами ч.13 ст.171 КАС України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) залишити без руху.

Встановити позивачеві строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч.ч.14, 15 ст.171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Копію ухвали направити особі, що звернулася із адміністративним позовом.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Турова