Справа № 489/2967/21
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/2967/21
Номер провадження 2-а/489/3/22
Рішення

Іменем України

28 вересня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Начальника управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Даніла Віталія Миколайовича (далі відповідач 1), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач 2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просив скасувати постанову серії ДП 18 № 343218 від 30.04.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вважає, що винесена відповідачем постанова є незаконною, необґрунтованою, безпідставною і такою, що містить завідомо неправдиві відомості, які призвели до протиправного накладення штрафу. Він працюючи на посаді директора Комунального підприємства "Експлуатаційне лінійне управління автодоріг" (далі - КП "ЕЛУ Автодоріг"), своєчасно і в повному обсязі виконував обов`язки і докладав зі свого боку максимальних зусиль для забезпечення нормальної експлуатації асфальтного покриття. Позивач зазначає, що власником і відповідальною особою за організацію ремонту доріг є Миколаївська міська рада та виконавчий комітет Миколаївської міської ради. З тексту постанови вбачається, що неналежне утримання доріг було здійснено за адресою: Інгульський район міста Миколаєва, що є досить великою територією. Також, інформація, яка міститься в графі "суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи" зазначена способом непридатним для її зчитування.

Представником відповідача 2 надано до суду відзив на позовну заяву, з проханням відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначено, що відділом безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції було проведено комісійне обстеження ділянок вулично-шляхової мережі в Інгульському районі міста Миколаєва відповідно до графіку комісійного обстеження вулично-шляхової мережі міста Миколаєва за результатами якого були складені акти огляду вулично-шляхової мережі. Були зафіксовані наступні недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі: численні вибоїни, ямковість, зруйноване асфальтобетонне покриття, деформація проїзної частини, наноси піску та бруду, відсутність бортових каменів, руйнування трамвайного полотна, викришування асфальтобетонного покриття, просідання асфальтобетонного покриття, обмежена видимість дорожніх знаків через незрізані гілки, заниження кришки оглядового люку колодязя, відсутність дорожньої розмітки, відсутність дорожніх знаків, продавлення решітки каналізації. Дані недоліки неодноразово ставали причиною ДТП. Про ці небезпечні ділянки доріг учасники дорожнього руху інформовані не були, не були встановлені тимчасові дорожні знаки чи інші засоби регулювання дорожнього руху. Було встановлено, що дороги Інгульського району міста Миколаєва закріплені на праві господарського відання за КП "ЕЛУ АВТОДОРІГ", директором якого є ОСОБА_1 .

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що власником і відповідальною особою за організацію ремонту доріг є Миколаївська міська рада, та виконавчий орган виконавчий комітет Миколаївської міської ради. КП "ЕЛУ Автодоріг" обмежений в своїй діяльності затвердженими Департаментом житлово-комунального господарства планом використання бюджетних коштів та виконує роботи визначені у помісячних планах робіт. На сьогоднішній день, підприємством було виконано великий об`єм робіт з поточного (дрібного) ремонту асфальтобетонного покриття, що призвело до повного використання матеріалів за укладеними договорами, особливо це стосується гарячого асфальтобетону.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач 1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 343218 від 30.04.2021, вбачається що 20.04.2021 о 17 год. 00 хв. в м. Миколаєві, Інгульському районі, ОСОБА_1 будучи відповідальною посадовою особою за експлуатаційний стан дорожнього покриття, а саме директором КП "Елу Автодоріг" не забезпечив безпеку дорожнього руху, порушив вимоги п. п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, що виразилось у наявності вибоїн дорожнього покриття, чим порушив п. 1.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Згідно наданої оскаржуваної постанови вбачається, що постанова була складена за відсутності ОСОБА_1 за умови направлення запрошення до поліції, окрім того копію постанови надіслано рекомендованим листом.

Відповідачем долучено копії повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 20.04.2021 за вих. № 7080/41/16/01-2021 та від 23.04.2021 за вих. № 7358/41/16/01-2021.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Згідно з ст. ст. 16, 17 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами (ч. 3 ст. 12 Закону України "Про дорожній рух").

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» (далі - Постанова КМУ № 198 від 30.03.1994) ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови (п. 11 Розділу II Постанови КМУ № 198 від 30.03.1994).

Згідно з ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» в п. 3.1 зазначено, що покриття проїзної частини 3.1.1 Покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці 1. Примітка. Стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують, - щодекадно.

Гранична глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І - НІ категорій і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см - для решти категорій і груп. Гранична висота напливів не повинна перевищувати 2 см для доріг 1 - 111 категорій і груп А, Б і В вулиць і доріг населених пунктів; 4 см - для решти категорій і груп. У разі перевищення зазначених розмірів окремих осідань, ям, вибоїн, напливів терміни їх ліквідації не повинні перевищувати зазначені в таблиці 1 (п. 3.1.2 ДСТУ 3587-97).

Згідно з п. 3.1.4 ДСТУ рівність покриття проїзної частини повинна відповідати вимогам таблиці 2. У разі невідповідності рівності покриття вимогам, наведеним у таблиці 2, термін їх ліквідації не повинен перевищувати періоду будівельного сезону.

Відповідно до п.2.1 Статуту КП "Експлуатаційне лінійне управління автодоріг" предметом діяльності підприємства є виконання таких робіт та послуг, які входять до зони обслуговування: поточний ремонт автомобільних доріг (профілактика грунтових доріг, асфальтування, устрій піщаного та щебеневих підвалин), капітальний ремонт автомобільних доріг, мостів, причалів, реконструкція та будування доріг, трамвайних переїздів та ін.

Дане підприємство створене Миколаївською міською радою, засновано на комунальній власності, створене для здійснення господарської діяльності для вирішення соціально-економічних проблем міста по управлінню, утриманню і експлуатації доріг міста, предметом діяльності підприємства є поточний та капітальний ремонт автомобільних доріг. В своїй діяльності підприємство підпорядковано департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради.

В постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 487/1363/17 від 17.03.2020 зазначено, що підприємство (КП ММР «Миколаївелектротранс»), на балансі якого знаходяться відповідні трамвайні колії, зобов`язане забезпечити безпеку дорожнього руху на ділянці в місці знаходженні вказаних вибоїн, ям, та є відповідальним за утримання дорожнього покриття між трамвайними рейками (в міжколійному просторі). Аналізом вимог нормативних актів повністю спростовуються доводи касаційної скарги в частині того, що особа, як директор підприємства (КП ММР «Миколаївелектротранс»), відповідно до своїх посадових обов`язків не несе відповідальність за утримання меж трамвайної колії. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на встановлення допущення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності оскарженою постановою.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно доч.ч. 2,3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що посилання директора КП "ЕЛУ Автодоріг" Шевченка В.В. на те, що витрати, які здійснюються підприємством кожного місяця не повинні перевищувати суми встановлені на окремий місяць відповідно до помісячного плану, не звільняє позивача від обов`язку дотримуватися правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, вживати заходи щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху та приймати своєчасні заходи до відновлення безпечних умов для руху.

З матеріалів справи вбачається, що були складені акти обстеження вулично-шляхової мережі від 19.04.2021 та 20.04.2021 та проведено обстеження інших вулиць (зокрема, вул. Турбінна, вул. Новозаводська, Херсонське шосе, вул. Космонавтів, вул. Авангардна, просп. Миру, вул. Паркова, вул. Казарського, вул. Молодогвардійська та ін.), що відносяться до Інгульського району міста Миколаєва та за результатами цих обстежень було виявлено невідповідність експлуатаційного стану ділянок вимогам ДСТУ 3587-97 (п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.12, 3.4.6, 3.4.7, 4.1.1, 4.1.2, 4.1.3, 4.1.4, 4.2.1, 4.2.2, 4.4.5). Але, позивач посилається на те, що в Інгульському районі м. Миколаєва були проведені роботи з поточного (дрібного) ремонту асфальто-бетонного покриття, а саме: фрезерування дорожнього полотна, ямковий ремонт асфальтобетоном, буксирування, смоловаріння, влаштування асфальто-бетонного покриття та інші, за такими адресами: просп. Богоявленський (від вул. Космонавтів до Широкобальського моста, від вул. Космонавтів до вул. Прибугська, пер. Кобера, просп. Богоявленський №336), вул. Чкалова (від вул. 8 Слобідська до просп. Богоявленського), вул. Погранична (від вул. Московська до просп. Богоявленського).

Суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 343218 від 30.04.2021 не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в ній чітко не викладені обставин, що установлені під час розгляду справи, зокрема відсутня конкретна адреса вчинення адміністративного правопорушення і зазначено лише район (Інгульський район), в частині якого, як зазначає позивач, були проведені роботи з поточного (дрібного) ремонту асфальто-бетонного покриття.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Суд вважає, що відповідач 1 є неналежним відповідачем, оскільки діє як уповноважена посадова особа відповідача 2.

За таких обставин, на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору, а враховуючи те, що Управління патрульної поліції в Миколаївській області не є юридичною особою, а є підрозділом Департаменту патрульної поліції, то саме з Департаменту необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

В задоволенні вимог до Начальника управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Даніла Віталія Миколайовича відмовити.

Скасувати постанову серії ДП 18 № 343218 від 30.04.2021, винесену старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області капітаном поліції Харламовим Олександром Володимировичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 гривень.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв