Справа № 420/12919/22
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.03.2022 р. перерахованої пенсії, з урахуванням індексації, по інвалідності у розмірі 89 % грошового забезпечення ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2020 р. № 11/443 максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.03.2022 р. перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням індексації, по інвалідності у розмірі 89 % грошового забезпечення ОСОБА_1 , без обмеження максимальним розміром на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2020 р. № 11/443, з урахуванням вже виплачених сум.

Позовні вимоги мотивує тим, що є пенсіонером Державної прикордонної служби України та з 03.08.2011 р. отримує пенсію відповідно до Закону України № "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 р. по справі № 420/17495/20 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.01.2018 р. перерахунок та виплату пенсії виходячи з 89 % відповідних сум грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум. В подальшому рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 р. по справі № 420/10493/20 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 05.03.2019 р. перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2020 р. № 11/443. Після цього, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 р. по справі № 420/3112/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести з 05.12.2019 р. перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з урахуванням розміру пенсії за вислугу років у розмірі 89 % грошового забезпечення. В наступному рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 р. по справі № 420/14322/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити обчислення і виплату пенсії з 05.12.2019 р. без обмеження максимальним розміром. На виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром. Однак у березні 2022 року ГУ ПФУ в Одеській області на виконання постанови КМУ № 118 здійснено перерахунок пенсії з урахуванням індексації та повторно застосовано обмеження 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Вважає такі дії ГУ ПФУ в Одеській області протиправними, так як рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою від 16.09.2022 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

03.10.2022 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що перерахунок пенсії позивачу з 01.03.2022 р. здійснено відповідно до вимог постанови КМУ № 118 від 16.02.2022 р., яка діяла на момент виникнення права на такий перерахунок, і розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів - 20220,68 грн. Вважає, що оскільки при обрахунку суми пенсії позивача обмеження максимального розміру пенсії застосовано з 01.03.2022 р., тобто в період дії загальної норми ч.1 ст.2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної норми, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Крім того, на думку відповідача, індексація не відповідає вимогам ч.3 ст.43 Закону України № 2262-ХІІ, тобто не входить до додаткових видів грошового забезпечення та не є складовою грошового забезпечення. Також зазначає про безпідставність вимог позивача про розрахунок пенсії з 89 % грошового забезпечення, так як вказане суперечить вимогам ст.13 Закону № 2262-ХІІ. Таким чином, Головне управління діяло в межах своїх повноважень та відповідно вимог чинного законодавства.

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та йому з 01.08.2011 р. призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Пенсію призначено у розмірі 89 % грошового забезпечення (вислуга років 33) з урахуванням складових: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років (40 %); надбавка за особливо важливі завдання (70 %); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 %); надбавка за кваліфікацію (5 %); надбавка за особливості проходження служби (15 %), премія (40 %).

На виконання Постанови КМУ від 21.02.2018 р. № 103 та на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2018 р. відповідачем з 01.01.2018 р. здійснено перерахунок пенсії позивача з 70 % суми грошового забезпечення з урахуванням таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років (50 %).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 р. у справі № 420/10495/20, яке набрало законної сили 15.12.2020 р., визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 89 % до 70 % сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Одеській області 15.12.2020 р. здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. з 89 % суми грошового забезпечення.

16.07.2020 р. Адміністрацією Державної прикордонної служби України виготовлено довідку № 11/443 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 р., в якій відображено наступні складові: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років (50 %), надбавка за особливості проходження служби (20 %), надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 %), надбавка за кваліфікацію (7 %), премія (40 %).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 р. у справі № 420/10493/20, яке набрало законної сили 18.01.2021 р., визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови провести з 05.03.2019 р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням визначених оновленою довідкою Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2020 р. № 11/443 складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад; оклад за військовим званням (підполковник); надбавка за вислугу років 50 %; надбавка за особливості проходження служби 20 %; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15 %; надбавка за кваліфікацію (клас майстра) 7 %; премія 40 %; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої з 01 січня 2018 року пенсії у розмірі 75 % суми підвищеної пенсії з 05 березня 2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 05.03.2019 р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням визначених оновленою довідкою Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2020 р. № 11/443 складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад; оклад за військовим званням (підполковник); надбавка за вислугу років 50 %; надбавка за особливості проходження служби 20 %; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15 %; надбавка за кваліфікацію (клас майстра) 7 %; премія 40 %; та виплачувати перераховану пенсію без застосування встановленої розстрочки, тобто провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії.

На виконання рішення суду відповідачем у лютому 2021 р. здійснено перерахунок пенсії позивача з 05.12.2019 р. з 80 % суми грошового забезпечення з урахуванням складових, вказаних у довідці Адміністрації Державної прикордонної служи України від 16.07.2020 р. № 11/443.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 р. у справі № 420/3112/21, яке набрало законної сили 11.06.2021 р., визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у відмові призначення ОСОБА_1 з 05.12.2019 р. пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років у розмірі 89 % грошового забезпечення відповідно до вимог ст.23 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 з 05.12.2019 р. перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з урахуванням розміру пенсії за вислугу років у розмірі 89 % грошового забезпечення та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду відповідачем 15.06.2021 р. проведено перерахунок пенсії по інвалідності з 05.12.2019 р. з урахуванням розміру пенсії за вислугу років у розмірі 89 % грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 р. у справі № 420/14322/21, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 р., визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 05.12.2019 р. перерахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 420/3112/21 ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити обчислення і виплату ОСОБА_1 пенсії з 05.12.2019 р. без обмеження її максимальним розміром.

На виконання зазначеного судового рішення ГУ ПФУ в Одеській області здійснило з 01.04.2019 р. перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром.

З 01.03.2022 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з огляду на її індексацію на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та обмежено її максимальний розмір.

Внаслідок вищевказаного перерахунку розмір пенсійної виплати з 01.03.2022 р. склав 23071,24 грн., тоді як до виплати позивачеві призначена пенсія, з урахуванням максимального розміру пенсії, у сумі 20220,68 грн.

З метою з`ясування обставин перерахунку пенсії позивач 22.08.2022 р. звернувся із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Листом від 12.09.2022 р. № 14824-12561/В-02/8-1500/22 відповідач повідомив, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році установлено з 01.03.2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсій, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 01.04.2019 включно, підвищуються на коефіцієнт 1,14, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законодавством. Таким чином, ОСОБА_1 відповідно до зазначеної постанови була проведена індексація пенсії з 01.03.2022 р., розмір якої становив 2732,16 грн., розмір пенсії з 01.03.2022 р. становив 20220,68 грн. Оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 р. по справі № 420/14322/21, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 р., було установлено з 01.04.2019 р. позивачу провести перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше введено в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), що набрав чинності 01.10.2011 р.

Відповідно до ст.2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 р. "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

Згідно п.2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016 р.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають ст.17 Конституції України, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, виходив із того, що норми-принципи ч.5 ст.17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ст.2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 р. у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 р. у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019 р., що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення ст.ст.1, 8, 92 Конституції України, а також на ст.9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

У постанові від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. №7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Таким чином, обмеження Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.03.2022 р. максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Суд зауважує, що питання обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром вже було предметом судового розгляду у справі № 420/14322/21.

Так, у рішенні від 25.10.2021 р. у справі № 420/14322/21 Одеський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах передбачено частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-ХІІ та статтею 2 Закону № 3668-VI. Однак, суд наголосив, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ визнані такими, що не відповідають Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення, а тому не можуть застосовуватись у спірних відносинах.

Суд у справі № 420/14322/21, з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.10.2018 р. у справі № 522/16882/17, від 06.11.2018 р. у справі № 522/3093/17, від 31.01.2019 р. у справі № 638/6363/17, від 12.03.2019 р. у справі № 522/3049/17, звернув увагу на те, що внесені Законом України від 06.12.2016 р. № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини сьомої 43 Закону № 2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. А відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 р. у справі № 420/14322/21, що набрало законної сили, є остаточним, обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом під час обчислення розміру пенсійних виплат позивача.

Стосовно тверджень пенсійного органу про те, що зазначене рішення суду не містить положень про необхідність виплати позивачу пенсії без обмеження її максимального розміру у майбутньому, суд звертає увагу на такі обставини.

Правова визначеність, як спеціальна складова більш загального принципу верховенства права, передбачає правило остаточності рішень суду та гарантованість їх виконання.

Таким чином, остаточне рішення суду є обов`язковим до виконання до моменту зміни умов, за яких його ухвалено.

Європейський суд з прав людини в ухвалі від 03 червня 2014 року у справі "Великода проти України" (заява № 43331/12) зауважив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому.

Отже, зміна нормативно-правового регулювання окремого питання дійсно може мати наслідком втрату актуальності судового рішення, у якому суд розглянув питання застосування норми права, що у подальшому зазнала змін.

Водночас за обставин цієї справи відповідні зміни у законодавстві з моменту набрання чинності рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 р. у справі № 420/14322/21 не мали місця. Зокрема, вищезгадані положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-ХІІ та ст.2 Закону № 3668-VI не змінились.

До того ж, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону № 2262-XII, зокрема у постановах від 09.02.2021 р. у справі № 1640/2500/18, від 10.09.2021 р. у справі № 300/633/19 та від 24.09.2021 р. у справі № 370/2610/17.

Крім того, як визначено ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, наведені вище висновки Верховного Суду мали бути враховані пенсійним органом під час обчислення та виплати пенсії позивача з 01.03.2022 р., а також ураховуються судом у ході розгляду цієї справи.

Стосовно наявності у п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" положення про підвищення пенсій з 01.03.2022 "у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом", суд звертає увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим ч.3 ст.7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 р. у справі № 520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У спірних відносинах наведене положення постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 суперечить приписам Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. №7-рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем.

До того ж, закон не передбачає випадків обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, визначеним за результатами перерахунку пенсії, здійсненого на виконання судового рішення, як це зробив відповідач у спірних відносинах.

Так, закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави та умови для обмеження пенсійних виплат, а тому відповідні дії ГУ ПФУ в Одеській області є протиправними, оскільки вчинені всупереч приписам ч.2 ст.19 Конституції України.

Суд наголошує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України.

Суд не приймає до уваги також доводи відповідача про те, що індексація не відповідає вимогам ч.3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ, тобто не входить до додаткових видів грошового забезпечення та не є складовою грошового забезпечення. В розрахунку позивача вказано, що йому нарахована з 01.03.2022 р. індексація. Між тим, згідно з п.2 постанови КМУ № 118 здійснюється підвищення пенсій особам, яким пенсія призначена на підставі Закону № 2262-XII.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 р. максимальним розміром після проведення її індексації.

Щодо вимог позивача в частині врахування при перерахунку та виплаті пенсії з 01.03.2022 р. оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2020 р. № 11/443, а також 89 % основного розміру грошового забезпечення суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 р. здійснено у розмірі 89 % основного розміру грошового забезпечення з урахуванням сум грошового забезпечення, вказаних у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2020 р. № 11/443, однак після проведення індексації на підставі постанови КМУ № 118 розмір пенсії було обмежено. Тобто, відповідачем не зменшувалося відсоткове значення розміру пенсії та враховано всі складові грошового забезпечення, визначені довідкою Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2020 р. № 11/443, а тому права позивача в цій частині не порушено. Порушення прав ОСОБА_1 полягає саме у застосуванні обмеження максимального розміру пенсії після проведення індексації, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, питання необхідності перерахунку ОСОБА_1 пенсії з розміру 89 % суми грошового забезпечення та на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2020 р. № 11/443 без обмеження максимальним розміром вже були самостійним предметом спору у справах № 420/10495/20, № 420/10493/20, № 420/3112/21, № 420/14322/21, згідно яких Одеським окружним адміністративним судом ухвалено рішення на користь позивача.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

За наведених обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01.03.2022 р. з обмеженням максимального розміру та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.03.2022 р. з урахуванням індексації, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, а клопотання про стягнення інших судових витрат не заявлено, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) після її перерахунку з 01.03.2022 р. з обмеженням максимального розміру.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) здійснити з 01.03.2022 р. пеперахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з урахуванням індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 112010201