Справа № 200/15066/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року Справа№200/15066/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у

ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві

соціальної політики України

Регіональної комісії з визначення статусу осіб, що постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту Донецької

обласної військово-цивільної адміністрації

Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії

визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

третя особа: Міністерство соціальної політики

про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання

вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України (далі відповідач 1), Регіональної комісії з визначення статусу осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту Донецької обласної військово-цивільної адміністрації (далі відповідач 2), Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (відповідач-3), третя особа: Міністерство соціальної політики України про:

- визнання протиправними дій Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України в частині встановлення відсутності правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС викладених в рішенні від 18.12.2020 року, протокол № 18 та у необґрунтованій відмові переглянути зазначене рішення;

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 18.12.2020 року, оформлене протоколом № 18 в частині відсутності правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язання Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту Донецької обласної військово-цивільної адміністрації встановити статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати відповідне посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, просить поновити процесуальний строк звернення до суду, оскільки, отримавши спірне рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 18.12.2020 року вважав, що необхідно додати якісь документи чи пояснення, тому звернувся до відповідача з метою отримати якісь пояснення, але згодом зрозумів, що останній не ставить собі на меті сприяти в отриманні позивачем статусу ліквідатора аварії на ЧАЕС чи надавати якісь роз`яснення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 18.12.2020 року, оформлене протоколом № 18 на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі № 200/8215/20-а було скасовано попереднє рішення № 14 від 25.06.2020 року в частині відсутності правових підстав для підтвердження позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, заяву ОСОБА_1 розглянуто повторно та знову не знайдено підстав для надання йому вказаного статусу.

Оскільки рішення не мало жодних обґрунтувань, позивач звернувся до комісії з вимогою переглянути спірне рішення від 18.12.2020 року.

11.10.2021 року Міністерство соціальної політики України надало відповідь № 17466/0/2-21-58, в якій послалося на п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 551, знову не надавши обґрунтування прийнятого рішення.

З зазначених підстав вважає протиправними дії Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України та просить скасувати рішення комісії від 18.12.2020 року, оформлене протоколом № 18 в частині відсутності правових підстав для підтвердження статусу позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви у повному обсязі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року, ухвалу суду від 07 грудня 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу передачі судової справи від 02 серпня 2022 року справа передана на розгляд судді Черниковій А.О.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/15066/21. Залучено Донецьку обласну державну адміністрацію в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до участі у справі в якості третього відповідача.

Розпорядженням від 19 вересня 2022 року № 415 проведено повторний автоматичний розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Черникової А.О. у відрядженні. За результатами повторного автоматичного розподілу вказаної судової справи, справу передано на розгляд судді Голубовій Л.Б.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21вересня 2022 року прийнято до провадження судді Голубової Л.Б. адміністративну справу № 200/15066/21.

Відповідачем 1 в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвал про відкриття провадження у даній справі та про прийняття до провадження письмового відзиву на позов не надано, тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі матеріалів.

Представником відповідача 2 та 3 11.10.2022 року надано відзив на позовну заяву. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач оскаржує рішення Комісії зі спірних питань визнання статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 18 грудня 2020 року № 18, яке було прийнято на виконання рішення суду від 23.11.2020 по справі 200/8215/20, до якого Регіональна комісія не має жодного відношення.

Отже, враховуючи позовні вимоги, вважає, що Донецька обласна державна адміністрація в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не є належним відповідачем.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України від 28 лютого 1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796).

Особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є зокрема учасники ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків (пункт 1 частини 1 статті 9 Закону № 796).

Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами (частина 1 статті 15 Закону № 796).

Відповідно до витягу с протоколу комісії зі спірних питань визначення статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України від 18.12.2020 року № 18 комісія вирішила, що правові підстави для підтвердження статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС у позивача відсутні, оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження.

Отже, остаточне рішення щодо відсутності правових підстав для підтвердження статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС прийняте комісією зі спірних питань, тобто відповідачем 1.

З зазначених причин відповідач 2 та 3 просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третьою особою відзиву чи пояснень щодо позовної заяви не надано.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 Донецькою ОДА видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І) серії НОМЕР_2 .

Згідно з рішенням Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 18.12.2020 року, оформленого протоколом № 18, що прийнято на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі № 200/8215-а було скасовано попереднє рішення № 14 від 25.06.2020 року в частині відсутності правових підстав для підтвердження позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, заяву ОСОБА_1 розглянуто повторно та знову не знайдено підстав для надання йому вказаного статусу.

Оскільки вказане рішення не мало жодних обґрунтувань, позивач звернувся до комісії з вимогою переглянути спірне рішення від 18.12.2020 року.

11.10.2021 року Міністерство соціальної політики України надало позивачу відповідь № 17466/0/2-21-58, в якій послалося на п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 551, знову відмовивши ОСОБА_2 у наданні статусу ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС та не надавши обґрунтування прийнятого рішення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 26 грудня 2018 року № 1945, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України15 січня 2019 р. за № 52/33023, визначено, що Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія), є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основними принципами діяльності Комісії є: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії (п. 3 Положення).

Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Положення № 1945, Комісія має право: отримувати в установленому порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; повертати матеріали особових справ громадян до регіональних комісій Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій для доопрацювання у разі виявлення розбіжностей та інших недоліків у документах з метою їх усунення; перевіряти правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф» від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Відповідно до ст.ст. 10, 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ) учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які, крім інших, були тимчасово направлені або відряджені у 1986-1987 роках для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.15 Закону №796-ХІІ, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» № 551 від 11 липня 2018 року (далі - Постанова №551) затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян ( далі - Порядок).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 551 затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

У пункті 7 зазначеної постанови зазначено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям:

-забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них;

-утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення;

-провести до 1 січня 2022 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень:

- особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1);

- учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт;

- особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Пунктом 2 Порядку визначено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон), іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 визначено, що особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, видаються посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 1) серії А синього кольору.

Відповідно до пункту 11 визначено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються:

1) учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

2) особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою;

3) хворим на променеву хворобу внаслідок Чорнобильської катастрофи - на підставі висновку уповноваженої медичної комісії не нижче обласного рівня або спеціалізованої медичної установи Міноборони, МВС, СБУ, які мають відповідну ліцензію МОЗ (далі - експертні комісії), та акта за формою Н-1;

4) потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) та особам, які постійно проживали в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення, - на підставі довідки, виданої Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями (додатки 3 і 4);

5) особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 5);

6) особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 6);

7) особам, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 7);

8) дітям, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, - на підставі довідки встановленого зразка (додатки 8-10);

9) громадянам інших держав та особам без громадянства, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі переїзду на постійне місце проживання в Україну - відповідно до законодавства.

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи.

З поданих позивачем матеріалів позовної заяви вбачається, що документи ОСОБА_1 , після їх розгляду на засіданні, було надіслано до Департаменту захисту населення Донецької обласної державної адміністрації. При цьому, надано роз`яснення що 28.07.2021 року Урядом прийнято постанову № 793 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», згідно з якою, остаточне рішення щодо надання відповідного статусу вирішується виключно регіональними комісіями (лист Міністерства соціальної політики від 20.09.2021 р. № 20.1/09).

Як встановлено матеріалами справи та не спростовано відповідачами, 17.10.2019 позивачу Донецькою ОДА було видано посвідчення серії НОМЕР_3 (категорія І) без обмеження строку дії, відповідно до якого визначено статус особи, яка є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Вказані докази є самостійною підставою для заміни (видачі) посвідчення відповідно до пункту 11 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії І, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою, тобто стосуються безпосередньо позивача.

Згідно з положеннями ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 21.08.2018 № 1026/5-18, затверджено Положення про регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пунктів 1, 3 зазначеного Положення, Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Комісія) є постійно діючим колегіальним органом.

Основними завданнями комісії є: аналіз та розгляд документів, які відповідно до Порядку є підставою для видачі посвідчень, розгляд питань щодо встановлення (підтвердження) статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлення факту необгрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії, прийняття рішень щодо видачі (відмови у видачі, вилучення) відповідних посвідчень згідно з нормами Порядку.

Згідно з витягом з протоколу №18 засідання комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 18.12.2020 року вирішено, що відсутні правові підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією.

Виходячи зі змісту вказаних вище норм законодавства вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для видачі особі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема категорії - 1, є одночасна сукупність таких умов: 1) встановлення цій особі інвалідності та 2) наявність довідки МСЕК про причинно-наслідковий зв`язок настання інвалідності особи із аварією на ЧАЕС.

При цьому, позивачу раніше вже було встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та ні в судовому, ні в іншому порядку цього статусу не позбавлено.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що позивач має всі юридичні підстави передбачені діючим законодавством на отримання посвідчення категорії І.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 16 Конституції України передбачено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Рішенням від 17.07.2018 року № 6-р/2018 Конституцій Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

Конституційний Суд України звернув увагу на засадничий характер обов`язку держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у зв`язку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків.

Встановлення у законах України пільг, компенсацій та гарантій громадянам України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обумовлено виконанням державою свого конституційного обов`язку, передбаченого статтею 16 Основного Закону України, щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та збереження генофонду Українського народу. Такі пільги, компенсації та гарантії є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку

Скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обов`язку держави, передбаченому у статті 16 Основного Закону України, щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України (п. 4 мотивувальної частини).

Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі № 200/8215/20-а, яке не оскаржувалося сторонами та набрало законної сили, було скасовано попереднє рішення комісії № 14 від 25.06.2020 року в частині відсутності правових підстав для підтвердження позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов`язано повторно розглянути заяву позивача. При цьому, відповідачем 1 заяву ОСОБА_1 розглянуто повторно та знову відмовлено у наданні йому вказаного статусу.

Зокрема, вказаним вище судовим рішенням було встановлено, що наданих до суду документів, вбачається, що період роботи позивача в зоні відчуження у 1987 році підтверджується довідкою № 257 військової частини НОМЕР_4 , архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, що видана на запит від 29.08.2018 року за вх. № 06/22-0932, та довідкою військової частини НОМЕР_4 від 20.02.1987 року № 232, які містять інформацію про те, що ОСОБА_2 у складі військової частини № НОМЕР_4 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про нарахування заробітної плати, а також дозу опромінення.

Відтак, судом встановлено право позивача на отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке проігноровано комісією.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом № 18 від 18.12.2020 року щодо відмови у підтвердженні ОСОБА_2 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи вищевикладене, суд для ефективного захисту порушених прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту Донецької обласної військово-цивільної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати відповідне посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Оскільки відповідачами не доведено правомірність вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині вимог до цих відповідачів.

Стосовно клопотання позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню оскільки, даний позов поданий на захист саме конституційних прав позивача, зокрема, права на соціальне забезпечення у зв`язку з втратою працездатності внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, гарантоване державою.

Відповідно до п. 10 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як особа віднесена до 1 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому питання судових витрат не вирішується.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду з даним позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 8/10, ) (відповідач-1), Регіональної комісії з визначення статусу осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту Донецької обласної військово-цивільної адміністрації (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Румянцева, буд. 16, ) (відповідач-2), Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 6, ) (відповідач-3), третя особа: Міністерство соціальної політики України (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 8/10, ) про визнання бездіяльності незаконною, визнання рішення протиправним та його скасування задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України в частині встановлення відсутності правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 , викладених в рішенні від 18.12.2020 року, протокол № 18.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 18.12.2020 року, оформлене протоколом № 18 в частині відсутності правових підстав для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зобов`язати Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту Донецької обласної військово-цивільної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати відповідне посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 14 жовтня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова