Справа № 300/3766/22
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" жовтня 2022 р. справа № 300/3766/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі
судді Могили А.Б.,
секретаря судового засідання Заречної В.К.,
представника позивача Николаїшина Б.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій, скасування постанови, -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося в суд із позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій та скасування постанови від 13.09.2022 ВП №69536254 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) протиправно винесено постанову від 13.09.2022 ВП №69536254 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в розмірі 5100 грн., оскільки судове рішення виконано, а тому вказана постанова підлягає до скасування.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Однак надав копії матеріалів ВП №69536254.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статтями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 14.10.2022 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення його до участі у даній справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. У вказаному клопотанні проти позову заперечила з підстав правомірності дій державного виконавця.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України).
З врахуванням ст. ст. 194, 205, 268 Кодексу адміністративного судочинства України дану адміністративну справу суд вважає можливим розглянути на підставі наявних у ній доказів за відсутності представника відповідача.
Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, суд зазначає наступне.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 по справі №300/6475/21 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року по справі №300/6475/21 скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням основного розміру пенсії з 80% на 70% грошового забезпечення при перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії в основному розмірі 80% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням проведених платежів, без обмеження максимальним розміром пенсії.

На виконання вищевказаного рішення в частині зобов`язання виплати пенсії Івано-Франківський окружний адміністративний суд 25.07.2022 видав виконавчий лист №300/6475/21 (а.с.42).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пищ М.С. 03.08.2022 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №69536254 з виконання виконавчого листа №300/6475/21, виданого 25.07.2022 Івано-Франківським окружним адміністративним судом (а.с.8).

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 16.08.2022 №0900-0902-5/28019 повідомив державного виконавця про те, що 22.07.2022 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок якого основний її розмір з надбавками становив 22891,62 грн. Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.12.2019 складав 20080,37 грн., тому забезпечено її виплату з 01.08.2022 у фіксованому розмірі 20270 грн., розмір якої буде збільшуватися одночасно із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. За період з 01.12.2019 по 31.07.2022 нараховано доплату в сумі 81556,51 грн., яка внесена в реєстр та буде виплачена при наявності фінансування з Державного бюджету (а.с.10-11).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пищ М.С. 13.09.2022 у межах виконавчого провадження №69536254 прийнято постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 5100 грн. за умисне невиконання рішення суду без поважних причин (а.с.5-6).

Вважаючи дії щодо винесення спірної постанови неправомірними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України "Про виконавче провадження".

В статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" наведений перелік виконавчих документів, які відповідно цього Закону підлягають примусовому виконанню, серед яких виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (пункти 1, 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

У відповідності до ч. 2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За приписами ч.1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження (ч.4 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження").

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як вже встановлено судом, постановою державного виконавця від 13.09.2022 у ВП №69536254 накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в розмірі 5100 грн. за умисне невиконання рішення суду без поважних причин (а.с.5-6).

Позивач не погоджується із правомірністю прийняття вказаної постанови про накладення штрафу, оскільки, на його переконання, державним виконавцем Пищ М.С. на момент винесення вказаної постанови не встановлено факту невиконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі №300/6475/21, адже остання виконана у добровільному порядку.

З приводу правомірності оскарженої постанови державного виконавця суд зазначає наступне.

Так, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі №300/6475/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії в основному розмірі 80% сум грошового забезпечення, починаючи з 01 грудня 2019 року, з урахуванням проведених платежів, без обмеження максимальним розміром пенсії.

Територіальний орган Пенсійного фонду України листом від 16.08.2022 №0900-0902-5/28019 повідомив державному виконавцю про те, що 22.07.2022 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок якого основний її розмір з надбавками становив 22891,62 грн. Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.12.2019 складав 20080,37 грн., тому забезпечено її виплату з 01.08.2022 у фіксованому розмірі 20270 грн., розмір якої буде збільшуватися одночасно із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. За період з 01.12.2019 по 31.07.2022 нараховано доплату в сумі 81556,51 грн., яка внесена в реєстр та буде виплачена при наявності фінансування з Державного бюджету (а.с.10-11).

До вказаного листа позивачем долучено копії розрахунків від 22.07.2022 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2022 та нарахування доплати пенсії за період з грудня 2019 року по липень 2022 року (а.с.12-13).

Із змісту вказаних розрахунків слідує, що позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2022 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі №300/6475/21 та основний розмір пенсії позивача становив 80% грошового забезпечення, з урахуванням індексації - 22891,62 грн. Проте починаючи з 01.08.2022 ОСОБА_1 здійснено виплату пенсії у розмірі 20270 грн., а з 01.12.2022 20930, тобто з обмеженням пенсії максимальним розміром.

Так, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

На переконання суду наведене свідчить, що пенсійним органом при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі №300/6475/21, застосовано її обмеження максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Доводи позивача про те, що питання проведення здійсненої індексації на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" не було предметом спору у справі №300/6475/21 є безпідставними, оскільки відповідачем накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штраф за невиконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 в частині виплати ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимального розміру, що і було предметом розгляду в згаданій справі.

Крім того суд звертає увагу на те, що цією постановою Кабінет Міністрів України установив підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, що суперечить діям позивача щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність після її перерахунку на підставі рішення суду та застосування підвищення, встановленого постановою КМУ №118 від 16.02.2022.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не виконано в повному обсязі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі №300/6475/21.

Наведене свідчить про невиконання позивачем вказаного рішення суду без поважних причин та про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови про накладення штрафу в сумі 5100 грн.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пищ М.С. правомірно, з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 13.09.2022 ВП №69536254 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

Таким чином, в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій, скасування постанови слід відмовити.

Судові витрати згідно з статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на відмову в позові, за відсутності доказів їх понесення відповідачем, судом не розподіляються.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій, скасування постанови, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.