Справа № 240/7917/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/7917/21

14 жовтня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №240/7917/21.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії скасовано.

Прийнято нову постанову якою, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Житомирської обласної прокуратури щодо ненарахування з 15.03.2021 по 27.04.2021 заробітної плати відповідно до положень статті 81 Закону України "Про прокуратуру";

Зобов`язано Житомирську обласну прокуратуру нарахувати ОСОБА_1 заробітну плату за період з 15.03.2021 по 27.04.2021 виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень статті 81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, й виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період.

19 вересня 2022 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та подання звіту про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2022 року у справі №240/7917/21.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи заяви наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом випадку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Шмалько проти України від 20 липня 2004 року вказав, що виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначені статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові від 31.07.2018 року по справі №235/7638/16-а (адміністративне провадження №К/9901/43354/18) та в ухвалі від 23 квітня 2019 року у справі №805/516/18-а.

Слід також звернути увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в ухвалі від 20.06.2018 року у справі №800/592/17, а саме, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подано й задоволено судом вже після ухвалення рішення у справі.

Отже, позивача не позбавлено можливості звернутися із клопотанням про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі, у разі існування ризику його не виконання.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

То б то, для застосування відповідних процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об"єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов"язків згідно із судовим рішенням та можливості суб"єкта владних повноважень їх виконати.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії скасовано. Прийнято в цій частині нову постанову якою, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Житомирської обласної прокуратури щодо ненарахування з 15.03.2021 по 27.04.2021 заробітної плати відповідно до положень статті 81 Закону України "Про прокуратуру"; Зобов`язано Житомирську обласну прокуратуру нарахувати ОСОБА_1 заробітну плату за період з 15.03.2021 по 27.04.2021 виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень статті 81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, й виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період.

Зі змісту поданої заяви слідує, що позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про його виконання.

В обґрунтування вимог заяви поданої 19.09.2022 року позивачем зазначено, що відповідач добровільно не виконав судове рішення, яке набрало законної сили та незважаючи на застосовані до нього (боржника), передбачені законодавством штрафні санкції, продовжує протиправну бездіяльність на стадії примусового його виконання Департаментом ДВС.

Розглядаючи подану заяву апеляційний суд зазначає, що згідно з ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, виконання судових рішень забезпечується, в першу чергу, через його примусове виконання, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення має застосовуватися у виключних випадках.

Як слідує з матеріалів справи на боржника (відповідача), за відкритим виконавчим провадженням ВП №69449880 - постановою державного виконавця від 09.09.2022 року накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та зобов"язано виконати рішення протягом 10 робочих днів.

До спливу визначеного десятиденного строку, заявником, 19.09.2022 року подано зазначену заяву.

При цьому, заявником не наведено достатніх аргументів, які б підтверджували необхідність застосування зазначеного в заяві заходу.

Колегія суддів зазначає, що застосовувати визначений заявником захід можливо лише при встановленні судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень та ухилення останнього від виконання такого рішення.

З огляду на те, що заява про встановлення судового контролю (подання звіту) подана на стадії фактичного виконання судового рішення в примусовому порядку, матеріали справи не містять доказів того, що загальний порядок виконання судового рішення не надасть очікуваного результату, тому, і за відсутності належного обгрунтування заявником достатніх сумнівів у належному виконанні суб"єктом владних повноважень свого конституційного обов"язку - виконання судового рішення - суд не вбачає правових підстав встановлювати судовий контроль.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у випадку виникнення наведених обставин, позивач не позбавлений можливості звернутися із відповідним клопотанням до суду на стадії виконання рішення.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана в порядку ст.382 КАС України заява про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2022 року у даній справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.