Справа № 380/4723/22
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/4723/22 пров. № А/857/9529/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2022р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській обл. про визнання відмови протиправною та зобов`язання здійснити перерахунок календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії (суддя суду І інстанції: ОСОБА_2 , час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 17.05.2022р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

25.02.2022р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправною відмову відповідача Головного управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ у Львівській обл. щодо зарахування до пільгової вислуги років заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУ НП у Львівській обл. підполковника поліції ОСОБА_1 , сформованої за період з 07.09.2004р. по 27.07.2011р., з розрахунку 1,5 місяця за 1 місяць служби до його календарної вислуги років та до стажу служби у поліції;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 відповідно до ст.12 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.3 постанови Кабінету міністрів /КМ/ України № 393 від 17.07.1992р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 07.09.2004р. по 27.07.2011р., з розрахунку 1,5 місяця за 1 місяць служби, а також час навчання у Львівському національному університеті ім.І.Франка у період з 31.07.1996р. до 22.06.2001р. із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби відповідно до ч.2 ст.17 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.2 постанови КМ України № 393 від 17.07.1992р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (а.с.1-10).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання (у письмовому провадженні) (а.с.43-45).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2022р. заявлений позов задоволено; визнано протиправною відмову відповідача ГУ НП у Львівській обл. у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, викладену в листі № Рп-77/04/13-2022 від 16.02.2022р.; зобов`язано відповідача ГУ НП у Львівській обл. здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 31.07.1996р. по 22.06.2001р. з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби та з 07.09.2004р. по 27.07.2011р. з розрахунку один місяць служби за півтора місяця; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с.58-65).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ НП у Львівській обл., який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.69-75).

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що обчислення стажу служби в поліції врегульовано приписами ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», частина 2 якої містить перелік посад (періодів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції.

Згідно з преамбулою постанови КМ України № 393 остання прийнята відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» і постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону.

Статтею 17 наведеного Закону передбачено, що порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій відповідно до цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначається КМ України.

Таким чином, постанова КМ України № 393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

Отже, пункт 2 постанови КМ України № 393 не може бути застосовано при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку ст.78 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому, пунктом 3 розділу II Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України, затв. наказом МВС України № 260 від 06.04.2016р., до вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені ч.2 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію».

Підсумовуючи наведене, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи ч.2 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.

Також питання щодо визначення вислуги років, необхідної для призначення пенсії позивачу, апелянтом не вирішувалось, через що вимога про зобов`язання зарахувати пільгову вислугу, а також період навчання до вислуги років, яка враховується для призначення пенсії, є передчасною.

Представником позивача адвокатом Довганем В.І. скеровано до апеляційного суду письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми діючого законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення, що відповідає усталеній судовій практиці вирішення аналогічних спорів (а.с.102-104).

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 14.02.2002р. по 06.11.2015р., а з 07.11.2015р. і по теперішній час проходить службу в Національній поліції України, має звання підполковника поліції.

Починаючи з 23.03.2020р., позивач ОСОБА_1 працює на посаді заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУ НП України у Львівській обл., що підтверджується записами у послужному списку № М-065009 (а.с.14-24).

Згідно листа відповідача № Д-133/Аз/05/13-2021 від 14.12.2021р., адресованого у відповідь на заяву позивача, станом на 14.12.2021р. вислуга років ОСОБА_1 становить 21 рік 03 місяці 20 днів у календарному обчисленні та 24 роки 08 місяців 29 днів у пільговому обчисленні (а.с.12-13).

Не погоджуючись з такими розрахунками, 17.01.2022р. позивач звернувся до начальника ГУ НП України у Львівській обл. із рапортом, в якому, серед іншого, просив зарахувати відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.3 постанови КМ України № 393 від 17.07.1992р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 07.09.2004р. по 27.07.2011р., та час навчання у Львівському національному університеті ім.І.Франка у період з 31.07.1996р. до 22.06.2001р., здійснити відповідний перерахунок вислуги років, який дає право на пенсію (а.с.34-35).

Листом відповідача № Рп-77/04/13-2022 від 16.02.2022р. «Про розгляд рапорту» повідомлено позивачу про те, що обчислення стажу служби в поліції врегульовано ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», у частині 2 якої міститься перелік посад (періодів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює КМ України, що передбачено ч.4 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до преамбули постанови КМ України № 393 від 17.07.1992р., остання прийнята, зокрема, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Статтею 171 цього Закону передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється КМ України. Отже, постанова КМ України № 393 від 17.07.1992р. встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Враховуючи вищенаведене, питання, яке висвітлено в рапорті, задоволенню не підлягає (а.с.36-37).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу, яка сформована за періоди: з 31.07.1996р. по 22.06.2001р. з розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби; з 07.09.2004р. по 27.07.2011р. з розрахунку 1,5 місяця за 1 місяць служби в органах внутрішніх справ. Зазначені розрахунки підтверджуються записами послужного списку позивача та його трудової книжки.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, що викладена в листі № Рп-77/04/13-2022 від 16.02.2022р.

Як наслідок, обґрунтованими є похідні вимоги про спонукання до вчинення певних дій.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення позову із визначеним способом захисту позивача, з огляду на наступне.

Предметом спору у цій справі є право позивача ОСОБА_1 на зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, сформовану за період з 07.09.2004р. по 27.07.2011р. (на посаді оперуповноваженого карного розшуку Личаківського районного відділу Львівського міського управління УМВС у Львівській обл. та оперуповноваженого Відділу упроваджень та оперативних розробок наркоугрупувань управління боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУ МВС України у Львівській обл.), та часу навчання у Львівському національному університеті ім.І.Франка за період з 31.07.1996р. по 22.06.2001р.

Із цими вимогами пов`язана інша вимога позивача здійснення перерахунку та зарахування календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії.

При цьому, відповідач загалом не заперечує наявності підстав для пільгового обчислення вислуги років протягом спірних періодів, однак вважає, що пільгове обчислення вислуги років застосовується лише при призначенні пенсії, після набуття права на таку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст.59 цього Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.78 вказаного Закону стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Як відзначає ОСОБА_1 у поданій позовній заяві, він не просить суд підвищити йому надбавку за вислугу років чи отримати право на більш тривалу відпустку. Правовими підставами подання позову були неправильність, на думку позивача, визначення календарного стажу. Позивач вважає, що незарахування до стажу спірних періодів позбавляє його права на звернення за отриманням пенсії згідно з нормами Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Положеннями ст.1 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, визначені приписами ст.17 цього Закону, серед яких: служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до ч.4 ст.78 вказаного Закону порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює КМ України.

КМ України прийнято постанову № 393 від 17.07.1992р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

При цього, іншого порядку обчислення вислуги років у поліції, в тому числі і під час проходження служби, діючим законодавством не визначено.

За таких умов норми зазначеного Порядку необхідно застосовувати не лише при обчисленні вислуги років після звільнення особи зі служби в поліції, але й під час проходження такої служби, з метою встановлення права на пенсію за вислугу років. При цьому, таке обчислення вислуги років відповідно до зазначеного Порядку проводиться лише з метою подальшого призначення пенсії.

Пунктом 2 цього Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», під час призначення пенсії згідно з пунктом «а» статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Як стверджується матеріалами справи, позивач у період з 31.07.1996р. по 22.06.2001р. навчався у Львівському національному університеті імені Івана Франка.

Отже, період навчання позивача з 31.07.1996р. по 22.06.2001р. в календарному обчисленні становить 02 роки 01 місяць 28 днів.

Згідно з пп.«в» п.3 зазначеного Порядку до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, крім іншого, один місяць служби за півтора місяці: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

У період з 07.09.2004р. по 01.02.2010р. позивач перебував на службі у підрозділах карного розшуку на посаді оперуповноважений.

Період служби позивача на цій посаді відповідно до наказу МВС України № 361 від 29.07.2008р. «Про затвердження Переліку посад працівників карного розшуку органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця», зараховується до вислуги років, яка дає право на пенсію з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Також в період з 01.02.2010р. по 27.07.2011р. позивач перебував на службі на посадах старший оперуповноважений та оперуповноважений в підрозділах органів внутрішніх справ по боротьбі з незаконним обігом наркотиків.

Відповідно до пп.«в» п.3 наведеного Порядку (з урахуванням доповнень, внесених постановою КМ України № 1144 від 19.09.2007р., які були чинними до 27.07.2011р.), на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця для призначення пенсії враховується час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах кримінальної міліції у справах неповнолітніх, кримінальної міліції у справах дітей, боротьби з незаконним обігом наркотиків та боротьби із злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, за переліком посад і умовами, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Згідно п.1 наказу МВС України № 366 від 01.10.2007р. затверджено Перелік посад начальницького складу підрозділів кримінальної міліції у справах неповнолітніх, кримінальної міліції у справах дітей, боротьби з незаконним обігом наркотиків, боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах для призначення пенсії з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Відповідно до затвердженого Переліку до посад працівників спеціальних підрозділів боротьби з незаконним обігом наркотиків, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби, віднесено посади, зокрема: оперуповноваженого, оперуповноваженого ГУ УМВС.

Пунктом 2 цього наказу встановлено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується особам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2007 року № 1144, при цьому, таким особам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

З огляду на фактичні обставини справи та нормативне регулювання спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вислуга років позивача у пільговому обчисленні на посадах в підрозділах карного розшуку та боротьби з наркозлочинністю в період з 07.09.2004р. по 27.07.2011р. становить 10 років 04 місяці 00 днів (в тому числі 06 років 10 місяців 20 днів (календарна вислуга) + 03 роки 5 місяців 10 днів (пільга з розрахунку 1,5 місяці за 1 місяць).

Отже, позивач має право на зарахування до вислуги років для призначення пенсії в пільговому обчисленні періодів навчання з 31.07.1996р. по 22.06.2001р. та служби в органах внутрішніх справ з 07.09.2004р. по 27.07.2011р.

Крім того, згідно листа відповідача № Д-133/Аз/05/13-2021 від 14.12.2021р., адресованого у відповідь на заяву позивача, станом на 14.12.2021р. календарна вислуга років ОСОБА_1 становить 21 рік 03 місяці 20 днів, а час служби в пільговому обчисленні 24 роки 08 місяців 29 днів.

У той же час, відмовляючи в зарахуванні вислуги років позивача у пільговому обчисленні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення позивачу пенсії, відповідач вказує на можливість такого обчислення лише при призначенні пенсії за наявності необхідної календарної вислуги років.

Тобто відповідач розмежовує поняття «календарна вислуга років» та «пільгова вислуга років».

В аспекті викладеного слід враховувати висновки суду касаційної інстанції в справі № 480/4241/18, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.12.2021р.

Зокрема, в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

За таких обставин позивач має право на зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу, яка сформована за період з 31.07.1996р. по 22.06.2001р. - з розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби та з 07.09.2004р. по 27.07.2011р. - з розрахунку 1,5 місяця за 1 місяць служби в органах внутрішніх справ.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, заперечення відповідача були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача задоволені у визначений спосіб.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відповідно до ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ НП у Львівській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2022р. в адміністративній справі № 380/4723/22 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Національної поліції у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 14.10.2022р.