Справа № 140/5355/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5355/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, відповідач 2), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 22.04.2022 №05 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі заяви від 19.04.2022, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи за професією зварник на машинах контактного (пресового) зварювання у Ковельському заводі сільськогосподарських машин імені 50 - річчя СРСР (ПАТ «Ковельсільмаш») з 31.08.1984. по 11.10.1984, з 11.12.1986 по 24.11.1989, за професією монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій у Луцькій госпрозрахунковій дільниці Рівненського спеціалізованого управління №39 тресту «Центростальконструкція» з 07.12.1989 по 10.05.1993 та період проходження служби у Радянській Армії з 18.10.1984 по 29.10.1986.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ГУ ПФУ у Дніпропетровській області 22.04.2022 прийняло рішення № 05 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Позивач вважаючи рішення відповідача 2 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним звернувся за захистом своїх прав та інетерсів до суду та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

05.09.2022 від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що

відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності (з 01.04.2021) визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням зазначеного Порядку органом, що приймав рішення за заявою позивача про відмову у призначенні пенсії за віком, визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Рішенням ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 22.04.2022 року № 05 позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV відмовлено у зв`язку із відсутністю підстав для призначення, а саме у зв`язку із відсутністю у позивача на дату звернення передбаченого законодавством необхідного пільгового стажу.

До пільгового стажу не зараховано періоду роботи згідно пільгової довідки № 50/14-2098 від 22.12.2020, оскільки невірно зазначене посилання на підрозділ Списків, дана професія у вказаній підставі не зазначена, довідка підписана членом ліквідаційної комісії і тому потребує перевірки. За умови підтвердження довідки пільговий стаж становитиме 03 роки 0 місяців 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відтак, позивачем не виконуються умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, просить відмовити у задоволенні позову.

21.09.2022 від ГУ ПФУ у Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог, у зв`язку з тим, що для підтвердження права на зарахування до пільгового стажу періодів роботи після 21.08.1992 подаються накази (витяги з наказів) про результати атестації робочих місць за умовами праці. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з пільговою довідкою від 22.12.2020 № 50/14-2098, оскільки невірно зазначено розділ Списка, дана професія у вказаній підставі не зазначена, довідка підписана ліквідаційною комісією і тому потребує додаткової перевірки.

До страхового стажу не зараховано період проходження військової служби, оскільки відсутній військовий квиток, а запис у трудовій книжці не містить дати видачі військового квитка. Враховуючи вищевикладене, страховий стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 02 місяці 01 день, пільговий відсутній.

У зв`язку із вищевикладеним вважає, що рішення № 05 від 22.04.2022 прийняте з дотриманням норм діючого законодавства.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_2 19.04.2022 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №2.

22.04.2022 відділ призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області прийняв рішення №05 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . У вказаному рішенні зазначено, що пенсійний вік, (Визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 55 років. Вік заявника 56 років.

Необхідний страховий стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років. Страховий стаж особи становить 34 роки 02 місяці 01 день.

Необхідний пільговий стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 10 років. Пільговий стаж особи не підтверджено.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби, оскільки відсутній військовий квиток, а запис в трудовій книжці не містить дати видачі військового квитка. Для зарахування періоду необхідно надати військовий квиток або уточнюючу довідку про проходження військової служби.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з пільговою довідкою від 22,12.2020 № 50/14-2098, оскільки невірно зазначено розділ Списка, дана професія у вказаній підставі не зазначена, довідка підписана ліквідаційною комісією і тому потребує перевірки відділом контрольно-перевірочною роботою. За умови підтвердження довідки пільговий стаж становитиме 03 роки 0 місяців 25 днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Стаття 8 Закону України № 1058-ІV передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 1058-ІV встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

50 років - по 31 березня 1965 року включно;

50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;

51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;

51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;

52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;

52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;

53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;

53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;

54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;

54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;

55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, передбачалися газозварники та їх підручні, електрозварники та їх підручні. Тобто, професія електрогазозварника була передбачена у Списках №2.

Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, передбачалася посада «2070100а-18338 Сварщики на машинах контактной (прессовой) сварки».

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачена посада - 2070100а-18338 Зварники на машинах контактного (пресового) зварювання.

Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54, професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.

Згідно із частиною першою статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у період з 01.09.1983 по 26.04.1984 навчався в Ковельському середньому міському професійно-технічному училищі №7 за професією «Зварник контактної зварки». Крім того, в матеріалах адміністративної справи міститься копія довідки від 06.05.2021 №317, виданої правонаступником Ковельському середньому міському професійно-технічному училищі №7 Державним навчальним закладом «Ковельський центр професійно-технічної освіти», у якій підтверджено період навчання позивача.

У подальшому позивач з 31.08.1984 був прийнятий на посаду зварником контактної зварки 3 розряду в Ковельський завод сільськогосподарських машин імені 50-річчя СРСР в пресово-зварювальний цех №13 та 11.10.1984 був звільнений у зв`язку з зарахуванням на службу до Радянської Армії.

У свою чергу, у період з 18.10.1984 по 29.10.1986 ОСОБА_1 перебував на службі в Радянській армії. Дані обставини також підтверджені копією тимчасового посвідчення (замість військового квитка № НОМЕР_2 ), де вказано, що позивач з 18.10.1984 по 21.10.1986 проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_3 .

З 11.12.1986 по 24.11.1989 позивач працював на посаді зварника на машинах контактної зварки 3 розряду на Ковельському заводі сільськогосподарських машин імені 50-річчя СРСР в цеху круглоланкових ланцюгів №31.

07.12.1989 ОСОБА_1 прийнятий до Луцької госпрозрахункової дільниці Рівненського спеціалізованого управління №39 тресту «Центростальконструкція» на посаду монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 3 розряду, та 10.05.1993 звільнено з даної посади за власним бажанням.

Разом з тим, як вбачається із рішення Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №05, ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

У вказаному рішенні також зазначено, що необхідний пільговий стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 10 років. Пільговий стаж особи не підтверджено. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби, оскільки відсутній військовий квиток, а запис в трудовій книжці не містить дати видачі військового квитка. Для зарахування періоду необхідно надати військовий квиток або уточнюючу довідку про проходження військової служби.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з пільговою довідкою від 22.12.2020 № 50/14-2098, оскільки невірно зазначено розділ Списка, дана професія у вказаній підставі не зазначена, довідка підписана ліквідаційною комісією і тому потребує перевірки відділом контрольно-перевірочною роботою. За умови підтвердження довідки пільговий стаж становитиме 03 роки 0 місяців 25 днів.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, вимога пенсійного органу надати уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є правомірною лише у тому випадку, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах останнього.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» від 02.06.2005 №2636-ІV передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Методичними рекомендаціями щодо вимог при призначенні пенсій за віком на пільгових умовах працівникам, зайнятих на роботах, передбачених Списками № 1 і № 2, наданими Пенсійним фондом України, на які посилається позивач (при призначенні пільгової пенсії відповідно до статті 13 Закону № 1788 час проходження військової служби зараховується до пільгового стажу, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалась за фахом у професійно-технічному навчальному закладі або працювала за професією, яка дає право на пільгову пенсію. Період проходження військової служби прирівнюється сумарно до періодів пільгового стажу).

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З трудової книжки позивача вбачається, що до призову на військову службу я працював зварником на машинах контактного (пресового) зварювання, тобто на посаді, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, та був звільнений у зв`язку з зарахуванням на службу до Радянської Армії. Після проходження військової служби позивач продовжив працювати на вказаній посаді.

Отже, наявні всі підстави для зарахування періоду військової служби з 18.10.1984 по 29.10.1986 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Період проходження військової служби також підтверджується тимчасовим посвідченням № НОМЕР_2 від 13.06.2018.

Крім того, суд звертає увагу, що у оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відмовило у зарахуванні періодів роботи позивача за професією зварник на машинах контактного (пресового) зварювання у Ковельському заводі сільськогосподарських машин імені 50 - річчя СРСР (ПАТ «Ковельсільмаш») з 31.08.1984. по 11.10.1984, з 11.12.1986 по 24.11.1989, оскільки у довідці від 22.12.2020 № 50/14-2098 роботодавцем допущено описку у зазначенні розділу Списку №2 щодо посади зварника на машинах контактного (пресового) зварювання.

Суд вважає протиправним незарахування вказаного періоду роботи ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, оскільки відповідні записи містяться у трудовій книжці і не потребують підтвердження довідкою, а по друге, працівник не може нести відповідальності за допущені описки роботодавцем при виготовленні відповідних документів.

Крім того, ОСОБА_1 до позовної заяви долучив оновлену довідку №50/15-324 від 14.06.2022, де вже вірно зазначено розділ XXXII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Тому, суд вважає, що правові підстави для відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи до пільгового стажу відсутні.

У рішенні ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 22.04.2022 №05 відсутня підстави незарахування періоду роботи ОСОБА_1 монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій у Луцькій госпрозрахунковій дільниці Рівненського спеціалізованого управління №39 тресту «Центростальконструкція» з 07.12.1989 по 10.05.1993 до пільгового стажу.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінсоцзахисту України від 29.07.993 № 58, записи про назву роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються в трудових книжках працівників відповідно до професійних назв робіт, зазначених у Державному класифікаторі професій ДК 003-95 «Класифікатор професій».

Чинний КП містить посаду «монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій», яка була передбачена також Загальносоюзним класифікатором професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів, затвердженим постановою Державного комітету СРСР із стандартів від 27.08.1986 № 016.

Так, кваліфікаційна характеристика професії «монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» передбачена випуском 64 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (ДКХП) (розділ 2 «Робітники. Будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи»).

Професія «монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» міститься як у Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 (розділ XXIX «Будівництво будинків та споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту та зв`язку, житлових, культурно-побутових, а також будинків і споруд на поверхні шахт, рудників і комунікацій»), так і в наступних Списках № 2, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 та постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 і від 16.01.2003 № 36.

Отже, відповідачем 2 безпідставно не зараховано вказані спірні періоди пільгової роботи.

Відтак, з матеріалів справи слідує, що позивач при зверненні із заявою досяг 56 років (09.12.1965 року народження) та має загальний страховий стаж 34 роки 02 місяці 01 день.

Таким чином, враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на посаді зварник на машинах контактного (пресового) зварювання у Ковельському заводі сільськогосподарських машин імені 50 - річчя СРСР (ПАТ «Ковельсільмаш») з 31.08.1984. по 11.10.1984, з 11.12.1986 по 24.11.1989, за професією монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій у Луцькій госпрозрахунковій дільниці Рівненського спеціалізованого управління №39 тресту «Центростальконструкція» з 07.12.1989 по 10.05.1993 та період проходження служби у Радянській Армії з 18.10.1984 по 29.10.1986, пільговий стаж позивача становить 8 років 6 місяці 12 днів.

Згідно із абзацом четвертим пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Таким чином, суд констатує, що позивач мав не менше половини необхідного стажу на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, 34 роки загального страхового стажу, відповідно набув права на призначення пільгової пенсії із зменшенням пенсійного віку на 3 роки (повних 7 років 6 місяців пільгового стажу), тобто з 57 років.

Водночас, на момент звернення із заявою про призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 досяг 56, отже ще не набув права на призначення пільгової пенсії.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим законодавством критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 22.04.2022 №05 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2022 щодо призначення та виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи за професією зварник на машинах контактного (пресового) зварювання у Ковельському заводі сільськогосподарських машин імені 50 - річчя СРСР (ПАТ «Ковельсільмаш») з 31.08.1984. по 11.10.1984, з 11.12.1986 по 24.11.1989, за професією монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій у Луцькій госпрозрахунковій дільниці Рівненського спеціалізованого управління №39 тресту «Центростальконструкція» з 07.12.1989 по 10.05.1993 та період проходження служби у Радянській Армії з 18.10.1984 по 29.10.1986.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав, а відтак позов підлягає до задоволення частково.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

Зважаючи на те, що суд задовольняє позов частково, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, рішенням якого було відмовлено позивачу у призначенні пенсії, що і стало підставою звернення до суду з цим позовом, необхідно стягнути судовий збір у сумі 661,60 грн, сплата якого підтверджується квитанцією від 03.08.2022 номер платежу 46641316.

Керуючись статтями 139, 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826), Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 26, ідентифікаційний код юридичної особи 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.04.2022 №05 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2022 щодо призначення та виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи за професією зварник на машинах контактного (пресового) зварювання у Ковельському заводі сільськогосподарських машин імені 50 - річчя СРСР (ПАТ «Ковельсільмаш») з 31.08.1984. по 11.10.1984, з 11.12.1986 по 24.11.1989, за професією монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій у Луцькій госпрозрахунковій дільниці Рівненського спеціалізованого управління №39 тресту «Центростальконструкція» з 07.12.1989 по 10.05.1993 та період проходження служби у Радянській Армії з 18.10.1984 по 29.10.1986.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у сумі 661 (шістсот шістдесят одну) гривню 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський