Справа № 420/13089/22
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позовач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження максимальним розміром пенсійної виплати ОСОБА_1 , встановленої з 01.03.2022 р. за результатами індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.03.2022 р. виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , проіндексованого на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з основним розміром 90 % грошового забезпечення без обмеження його максимальним розміром.

Позовні вимоги мотивує тим, що є пенсіонером Державної прикордонної служби України та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 р. у справі № 420/16054/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, на підставі довідки Адміністрації ДПС України від 08.09.2020 р. №11/1795 станом на 05.03.2019 р. та здійснювати ОСОБА_1 виплату призначеної та виплачуваної пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019 р., а також здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 01.04.2019р. по день проведення перерахунку. На виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром. Однак у березні 2022 року ГУ ПФУ в Житомирській області на виконання постанови КМУ № 118 здійснено перерахунок пенсії з урахуванням індексації та повторно застосовано обмеження 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Вважає такі дії ГУ ПФУ в Житомирській області протиправними, так як рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою від 20.09.2022 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

05.10.2022 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 р. у справі № 420/16054/21 виконано ГУ ПФУ в Житомирській області та позивачу виплачувалась пенсія у встановлених розмірах: 90 % грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром. Однак після перерахунку пенсії позивача з 01.03.2022 р. відповідно до вимог постанови КМУ № 118 від 16.02.2022 р., яка діяла на момент виникнення права на такий перерахунок, розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів - 35647,31 грн. Вважає, що оскільки при обрахунку суми пенсії позивача обмеження максимального розміру пенсії застосовано з 01.03.2022 р., тобто в період дії загальної норми ч.1 ст.2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної норми, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, Головне управління діяло в межах своїх повноважень та відповідно вимог чинного законодавства.

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Пенсію призначено у розмірі 90 % грошового забезпечення (вислуга років 59) з урахуванням складових: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років (40 %); надбавка за кваліфікацію льотчик/штурман 1 клас (12 %); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 %); надбавка за особливо важливі завдання (50 %); НОУС в екіпаж бойових машин, літаків, вертольотів, суден (40 %); премія (25 %).

Здійснюючи перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103, ГУ ПФУ у Житомирській області розмір пенсії зменшив з 90 % до 70 % грошового забезпечення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 р. у справі № 240/10928/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення; зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області провести з 01.01.2018 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням відсоткового значення розміру пенсії у розмірі 90 % сум грошового забезпечення.

Адміністрація Державної прикордонної служби України виготовила та направила до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нову довідку від 08.09.2020 р. № 11/1795 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною посадою станом на 05.03.2019 р., визначений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704.

Вказана довідка включала такі види грошового забезпечення: посадовий оклад - 7750 грн., оклад за військовим званням - 1480 грн., надбавка за вислугу років (50 %) - 4615 грн., надбавка за особливості проходження служби (95 %) - 13152,75 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 %) - 1162,50 грн., надбавка за кваліфікацію (7 %) - 542,50 грн., премія (135 %) - 10462,50 грн., всього - 39165,25 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 р. у справі № 240/21620/20, яке набрало законної сили 02.07.2021 року, визнано протиправною відмову ГУ ПФУ Житомирській області у здійсненні з 01.04.2019 р. перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.09.2020 р. № 11/1795 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 р.; зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області провести з 01.04.2019 р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.09.2020 №11/1795 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 р., з урахуванням всіх зазначених у ній основних і додаткових видів грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже здійснених виплат.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.06.2021р. по справі № 240/21620/20 ГУ ПФУ в Житомирській області здійснено відповідні перерахунки пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення та основний розмір пенсії знову знижений до 70% та пенсія обмежена максимальним розміром.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 р. у справі № 420/16054/21, яке набрало законної сили 18.01.2022 р., зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.09.2020 р. № 11/1795 станом на 05.03.2019 р., рік у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з 01.04.2019 р., а також здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 01.04.2019 р. по день проведення перерахунку; ГУ ПФУ в Житомирській області здійснювати ОСОБА_1 виплату призначеної та виплачуваної пенсії за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.09.2020 р. № 11/1795 з розрахунку 90 % від суми грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019 р., а також здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 01.04.2019 р. по день проведення перерахунку.

На виконання зазначеного судового рішення 25.01.2022 р. ГУ ПФУ в Житомирській області здійснило перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.04.2019 р. по 31.01.2022 р. без обмеження її максимальним розміром, тобто з 01.02.2022 р. пенсія позивачу зараховується у розмірі 35647,31 грн.

З 01.03.2022 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з огляду на її індексацію на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та обмежено її максимальний розмір.

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № від 01.03.2022 р., внаслідок вищевказаного перерахунку розмір пенсійної виплати з 01.03.2022 р. склав 40667,05 грн. з урахуванням індексації 4934,82 грн., тоді як до виплати позивачеві призначена пенсія, з урахуванням максимального розміру пенсії, у сумі 35647,31 грн.

З метою з`ясування обставин перерахунку пенсії представник позивача 14.09.2022 р. звернувся із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Листом від 16.09.2022 р. № 26753-27526/Р-02/8-0600/22 відповідач повідомив, що починаючи з лютого 2022 року позивачу нараховується пенсія в розмірі 35647,31 грн., яка обчислена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 р. у справі № 420/16054/21, при цьому сума доплати за період з 01.04.2019 р. по 31.01.2022 становить 633427,54 грн., яка буде виплачена в порядку черговості після виділення коштів на виплату заборгованості. Крім того, відповідач зазначив, що у випадку, коли судом не встановлено порядок проведення перерахунку пенсії, застосовуються норми чинного законодавства, чинного на час з якого проводиться перерахунок пенсії, тобто з 01.04.2019 р.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше введено в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), що набрав чинності 01.10.2011 р.

Відповідно до ст.2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 р. "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

Згідно п.2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016 р.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають ст.17 Конституції України, положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, виходив із того, що норми-принципи ч.5 ст.17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ст.2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 р. у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 р. у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019 р., що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення ст.ст.1, 8, 92 Конституції України, а також на ст.9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

У постанові від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. №7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Таким чином, обмеження Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.03.2022 р. максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Суд зауважує, що питання обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром вже було предметом судового розгляду у справі № 420/16054/21.

Так, у рішенні від 09.11.2021 р. у справі № 420/16054/21 Одеський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах передбачено частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-ХІІ та статтею 2 Закону № 3668-VI. Однак, суд наголосив, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ визнані такими, що не відповідають Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення, а тому не можуть застосовуватись у спірних відносинах.

Суд у справі № 420/16054/21, з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.03.2019 р. у справі №522/3049/17, від 31.01.2019 р. у справі №638/6363/17, від 16.10.2018 р. у справі № 522/16882/17, від 06.11.2018 р. у справі №522/3093/17, від 03.10.2018 р. у справі №127/4267/17 та від 16.10.2018 р. у справі №522/16882/17, звернув увагу на те, що вказані зміни не мають ніякого відношення до перерахунку пенсії позивача, оскільки встановлювали конкретний період обмеження, а саме по 31 грудня 2017 року.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. А відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 р. у справі № 420/16054/21, що набрало законної сили, є остаточним, обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом під час обчислення розміру пенсійних виплат позивача.

Стосовно наявності у п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" положення про підвищення пенсій з 01.03.2022 "у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом", суд звертає увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим ч.3 ст.7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 р. у справі № 520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У спірних відносинах наведене положення постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 суперечить приписам Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. №7-рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем.

Суд наголошує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 р. максимальним розміром після проведення її індексації.

Щодо вимог позивача в частині врахування при перерахунку та виплаті пенсії з 01.03.2022 р. 90 % основного розміру грошового забезпечення суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 р. здійснено у розмірі 90 % основного розміру грошового забезпечення, однак після проведення індексації на підставі постанови КМУ № 118 розмір пенсії було обмежено. Тобто, відповідачем не зменшувалося відсоткове значення розміру пенсії та враховано всі складові грошового забезпечення, визначені рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 р. у справі № 420/16054/21, а саме: довідки про розмір грошового забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.09.2020 р. № 11/1795 станом на 05.03.2019 р. та з розрахунку 90 % від суми грошового забезпечення, а тому права позивача в цій частині не порушено. Порушення прав ОСОБА_1 полягає саме у застосуванні обмеження максимального розміру пенсії після проведення індексації, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, питання необхідності перерахунку ОСОБА_1 пенсії з розміру 90 % суми грошового забезпечення вже були самостійним предметом спору у справах № 240/10928/19 та № 420/16054/21, згідно яких судами ухвалено рішення на користь позивача.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд врахував, що відповідач з 01.03.2022 р. здійснив нарахування пенсії позивачу з урахуванням індексації, передбаченої постановою КМУ від 16.02.2022 р. № 118, однак обмежив розмір пенсії до виплати сумою, нарахованою на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 р. у справі № 420/16054/21.

Тобто, нарахування пенсійних виплат у спірних відносинах проведено, однак їх виплату не здійснено.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01.03.2022 р. з обмеженням максимального розміру та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.03.2022 р. з урахуванням індексації, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул. О.Ольжича, буд.7, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул. О.Ольжича, буд.7, ) щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) після її перерахунку з 01.03.2022 р. з обмеженням максимального розміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул. О.Ольжича, буд.7, ) здійснити з 01.03.2022 р. пеперахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з урахуванням індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул. О.Ольжича, буд.7, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 112010201