Справа № 375/183/22
Суддя: Чорненька О. І.
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 375/183/22
Провадження № 2-а/375/13/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді Чорненької О.І.

при секретарі судового засідання Киричок В.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Іллінського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №640073 від 22.02.2022,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Іллінський О.В. звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №640073 від 22.02.2022.

Вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, обґрунтовує тим, що відповідач незаконно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки позивач при проїзді перехрестя не порушував вимоги Правил дорожнього руху, а посвідчення водія не надав інспектору у зв`язку з незаконною зупинкою його транспортного засобу.

Також посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, та при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні. Також позивачеві працівниками поліції не було роз`яснено його прав як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, зокрема його права на професійну правову допомогу.

Ухвалою суду від 11.04.2022 адміністративний позов залишено без руху з підстав, що відповідачем у справі зазначено відділення поліції №1 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, який є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції в Київській області та не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення та при подані адміністративного позову позивачем не сплачено судовий збір за його подання.

10.05.2022 до суду надійшли матеріали усунення недоліків у адміністративному позові, де зазначено відповідачем Головне управління Національної поліції у Київській області та надано докази сплати судового збору.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 травня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаним адміністративним позовом та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Зазначена ухвала разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами надіслана відповідачеві.

Відповідачем відзиву на позов не надано.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав, поданий його представником, позов та підтвердив обставини викладені у позові. При цьому позивач наголосив на тому, що його автомобіль було зупинено одним інспектором, а інший інспектор, якому він пред`явив своє посвідчення водія, який під`їхав до них тільки після телефонного дзвінка інспектора, яким було зупинено автомобіль. Також позивач зазначив, що інспектор, який під`їхав пізніше, був без форменного одягу та на власному автомобілі. Саме цей інспектор диктував його дані інспектору, який складав постанову про притягнення його до адміністартивної відповідальності та яка є предметом оскарження з його посвідчення водія. Просив заявлений позов задовольнити.

Представник позивача - адвокат Іллінський О.В. у судовому засіданні підтримав заявлений адміністративний позов та просив його задоволити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направив та про причини його неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що інспектором Сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області Ліжніком Едуардом Васильовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 640073 від 22.02.2022, відповіднодо якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Підставою для накладення адміністративного стягнення у постанові зазначено проїзд водієм перехрестя на заборонний сигнал світлофора та керування ОСОБА_1 транспортним засобом особою, яка не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

Разом з тим, у позові ОСОБА_1 зазначає, що перехрестя він проїхав на зелений сигнал світлофора та поліцейським, після зупинення його транспортного засобу, не було надано доказів порушення ним правил проїзду перехрестя, зокрема, його проїзд на заборонюваний сигнал світлофора. З приводу його відмови у пред`явленні посвідчення водія, позивач зазначає, що він не бажав пред`являти посвідчення водія, оскільки вважав зупинку його транспортного засобу не законною, натомість пред`явив своє посвідчення водія іншому поліцейському, який прибув пізніше, та саме з його поствідчення водія були внесені відомості у оспорюваний протокол.

У матеріалах справи будь-які докази вчинення чи невчинення позивачем ОСОБА_1 адмінстративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП, відсутні.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.1 пп. а ПДР передбачено що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 16.1 ПДР визначено, що перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Згідно з вимогами п. 16.4 ПДР, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Однак, у матеріалах справи докази вчинення ОСОБА_1 зазначених правопорушень, крім їх опису в оскаржуваній постанові, відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова серії БАБ № 640073 від 22.02.2022, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідачеві у справі була направлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою було роз`яснено право на відзив на позовну заяву, позовна заява з додатками, які отримані відповідачем у липні 2022 року, у тому числі і у електронній формі. Натомість, Головне управління Національної поліції в Київській області, яке є відповідачем у справі, відзиву на позовну заяву до суду не направило та факти, викладені в адміністративному позові не заперечело, доказів, які б доводили факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів, які б повністю спростовували доводи позивача в обґрунтування відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень, не довів правомірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

Доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з цим, згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що фактичні обставини справи, викладені в оскаржуваній постанові, не знайшли свого відображення у належній юридичній кваліфікації правопорушення.

Відтак, відповідачем не доведено, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, правомірності винесеної інспектором поліції постанови про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню як неправомірна, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до вимог ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 за подання адміністративного позову сплатив судовий збір у сумі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією №7194-6584-2555-9803 від 10.05.2022.

З огляду на викладене з відповідача - Головного управління національної поліції в Київській області, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,2 грн.

Керуючись статтями 7, 9, 126, 222, 245, 247, 251, 280 КУпАП, статтями 2, 6,70 - 77, 90,132, 139, 241 - 246, 255, 268, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №640073 від 22.02.2022 - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора Сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області Ліжніка Едуарда Васильовича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 640073 від 22.02.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській областіна користь ОСОБА_1 , сплачений ним за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, що підтверджується квитанцією №7194-6584-2555-9803 від 10.05.2022, оригінал якої міститься у матеріалах справи.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 14 жовтня 2022 року.

Повне наіменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тел. моб. НОМЕР_2 ;

представник позивача: адвокат Іллінський Олександр Васильович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №903/10 від 28.12.1995, адреса для листування: АДРЕСА_2 , моб. тел. НОМЕР_3 , ел. адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Київській області, код ЄРДПОУ 40108616, місце знаходження за адресою: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ел. адреса: .

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА