Справа № 520/8939/2020
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 р. Справа № 520/8939/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків, повний текст складено 24.01.22 по справі № 520/8939/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив:

визнати протиправним (незаконним) та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ГУНП в Харківській області) від 15.06.2020 за № 405 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до начальника СКП Краснокутського відділення поліції Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 ; визнати протиправним (незаконним) та скасувати Наказ ГУНП в Харківській області від 19.06.2020 за № 167 о/с в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 77 Закону України від 02.07.2015 за № 580-VIII «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі - Дисциплінарного статуту НПУ)) капітана поліції ОСОБА_1 /0080539/, начальника сектору кримінальної поліції Краснокутського відділення поліції Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області; поновити його - капітана поліції на службі в поліції України на посаді начальника сектору кримінальної поліції Краснокутського відділення Поліції Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 24.06.2020 року; стягнути з ГУНП в Харківській області на його користь грошове забезпечення (середній заробіток) за весь час вимушеного прогулу з 24.06.2020 по день винесення рішення у справі.

Також ОСОБА_1 просив звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення його - капітана поліції на посаді начальника сектору кримінальної поліції Краснокутського відділення поліції Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області та в частині стягнення з ГУНП в Харківській області на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 06.04.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 520/8939/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

10.09.2021 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій він просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у адміністративній справі № 520/8939/2020; ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, а саме: визнати протиправним (незаконним) та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.06.2020 за № 405 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області" в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до начальника СКП Краснокутського відділення поліції Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 ; визнати протиправним (незаконним) та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 19.06.2020 за № 167 о/с в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 /0080539/, начальника сектору кримінальної поліції Краснокутського відділення поліції Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області; поновити капітана поліції ОСОБА_1 /0080539/ на службі в поліції України на посаді начальника сектору кримінальної поліції Краснокутського відділення поліції Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 24.06.2020; стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь капітана поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення (середній заробіток) за весь час вимушеного прогулу з 24 червня 2020 року по день винесення рішення у справі; звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору кримінальної поліції Краснокутського відділення поліції Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь капітана поліції ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування заяви зазначено, що після ухвалення судом рішення щодо заявленого позову, а саме 14.08.2021, позивачу стали відомі обставини, які є, на його думку, істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі йому під час розгляду цієї справи. Так, Наказом Національної поліції України від 03.07.2020 за № 710 о/с ОСОБА_1 нагороджено відомчою заохочувальною відзнакою Національної поліції України медаллю «10 років сумлінної служби». Вказані обставини, як зазначає позивач, мають значення для вирішення справи і є істотними для ухвалення правильного рішення у справі, оскільки оскаржувані ним накази прийняті на основі необ`єктивного, неповного та упередженого службового розслідування, за результатами якого до ОСОБА_1 застосовано самий суворий вид дисциплінарного стягнення звільнення зі служби з поліції, а рішення суду, на його думку, прийнято без урахування всіх обставин справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що вказані заявником обставини не змінюють правового регулювання спірних правовідносин та не доводять факту допущення судом помилки при розв`язанні спору, підстави для скасування судового рішення у цій справі та ухвалення нового рішення на підставі статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 (надалі також - позивач, заявник) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити вимоги, викладені у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, указаним заявником у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; не навів обґрунтування своїх висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні.

Від Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вказується, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України. Уважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже за змістом наведеної норми процесуального права, до нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 816/4947/14, від 13 лютого 2018 року у справі № 815/756/14, від 6 березня 2018 року у справі № 484/2634/14-а, від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15.

Згідно з частиною четвертої віщевказаної статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів, тощо.

Отже нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Таким чином істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_1 , єдиною підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник указує Наказ Національної поліції України від 03.07.2020 за № 710 о/с, згідно з яким ОСОБА_1 нагороджено відомчою заохочувальною відзнакою Національної поліції України медаллю «10 років сумлінної служби».

Зазначену обставину ОСОБА_1 уважає нововиявленою, оскільки, на його думку, така є істотною для розгляду справи (тобто коли врахування її судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Проте колегія суддів уважає, що обставина, на яку посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленою, тобто такою, що є істотною для розгляду справи, з огляду на наведене нижче.

Судовим розглядом установлено, що з 07.11.2015 позивач прийнятий на службу до ГУНП в Харківській області і з 04.04.2017 проходив службу на посаді начальника сектору кримінальної поліції Краснокутського відділення поліції Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

До Головного управління Національної поліції в Харківські області надійшов рапорт начальника відділу комунікацій ГУНП в Харківські області ОСОБА_2 (зареєстрований 22.05.2020 за № 310/119-28/02-2020) про те, що у мережі Інтернет опублікований відеозапис, на якому поліцейські Краснокутського відділення поліції Богодухівського ГУНП в Харківській області нібито вимагають від власника аптеки незаконну грошову винагороду за непритягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку з реалізацією лікарських засобів без рецепту.

Наказом № 1062 від 25.05.2020 призначено службове розслідування за обставинами, викладеними у рапорті начальника ВК ГУНП в Харківські області Баранник О. Б. від 22.05.2020 за № 310/119-28/02-2020 відносно поліцейських Краснокутського відділення поліції Богодухівського ГУНП в Харківській області, у тому числі ОСОБА_1 .

За результатами проведеного розслідування складено висновок від 15.06.2020, яким установлена вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку, а саме - у невиконанні вимог п. 6 р. II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС України від 08.02.2019 за № 100 (далі - Порядок № 100), пп. 1 п. 1 розділу II Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої Наказом МВС України від 16.02.2018 за № 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 371/31823, п. 1 ч. 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за рекомендацією комісії до начальника СКП Краснокутського відділення поліції Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області № 405 від 15.06.2020 до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у невиконанні вимог п. 6 та 7 р. ІІ Порядку № 100, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII, пп. 1 п. 1 розділу ІІ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої Наказом МВС України від 16.02.2018 за № 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 371/31823, п.1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ, п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ.

Реалізуючи Наказ № 405, ГУНП в Харківській області 19.06.2020 прийняло наказ № 167 о/с, яким начальника сектору кримінальної поліції Краснокутського відділення поліції Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 з 23.06.2020 звільнено зі служби, з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку з 01.01.2020 по 23.06.2020.

Наказом від 30.07.2020 за № 522 «Про внесення змін до наказу ГУНП в Харківській області від 15.06.2020 року № 405», яким пункт 1 резолютивної частини наказу змінено в частині зазначення правильного ім`я позивача та вказано, що дисциплінарне стягнення застосовано до начальника СКП Краснокутського відділення поліції Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 (а.с. 71).

Наказом від 04.08.2020 за № 229 о/с внесено зміни до пункту Наказу від 19.06.2020 за № 167 о/с в частині звільнення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 /у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту НПУ/ Закону № 580-VIII капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору кримінальної поліції Краснокутського відділення поліції Богодухівського відділу поліції ГУНП в Харківській області, а саме змінено: звільнивши його, з 25.06.2020, зі стажем служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки 13 років 3 місяці 29 днів, у календарному обчисленні 15 років 8 місяців 3 дні, час навчання 2 роки 4 місяці 4 дні, в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) 1 рік 11 місяців 29 днів (а.с. 75).

Підставою для внесення змін слугували лист ВПЗ ГУНП в Харківській області від 28.07.2020 за № 1281/119-26/01-2020, листок непрацездатності від 15.06.2020 серії АДР № 405635, виданий КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської районної ради Харківської області».

Не погоджуючись з указаними наказами, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2020, яке набрало законної сили 16.02.2021, у задоволенні позову відмовлено.

При цьому у рішенні від 21.09.2020 Харківський окружний адміністративний суд зазначив, що визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією уповноваженої особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності. Відтак, виходячи з фактичних обставин скоєного проступку та особи порушника, начальник може застосувати до нього будь-яке стягнення на власний розсуд.

Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським зазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Ураховуючи встановлені судом обставини у їх сукупності, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази прийняті обґрунтовано та є такими, що скасуванню не підлягають.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 06.04.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 520/8939/2020.

Тобто під час прийняття судових рішень у справі № 520/8939/2020 судами була надана правова оцінка всім доводам позивача, ОСОБА_1 , викладеним у позовній заяві, які стали підставою для звернення до суду. Натомість заявлені ОСОБА_1 після набрання законної сили рішенням у справі № 520/8939/2020 доводи є новими доказами, та не є нововиявленою обставиною в розумінні статті 361 КАС України.

Колегія суддів уважає, що обставини, на які заявник посилається як на нововиявлені, а саме Наказ Національної поліції України від 03.07.2020 за № 710 о/с, згідно з яким ОСОБА_1 нагороджено відомчою заохочувальною відзнакою Національної поліції України медаллю «10 років сумлінної служби», та який, на думку заявника, мав вплинути на визначення виду дисциплінарного стягнення, застосованого щодо нього, не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, оскільки визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією уповноваженої особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності.

Висновок суду першої інстанції про те, що вказані заявником обставини не змінюють правового регулювання спірних правовідносин та не доводять факту допущення судом помилки при розв`язанні спору, підстави для скасування судового рішення у цій справі та ухвалення нового рішення на підставі статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, є правомірним.

Колегія суддів зазначає, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постановах від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц, від 20 лютого 2020 року у справі № 815/6834/15.

Згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 826/13811/16, не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.

Як вбачається із рішення ЄСПЛ у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

У рішенні у справі «Вієру проти Республіки Молдова» (Vieru v Republic of Moldova) Суд постановив, що рішення про перегляд остаточних рішень повинні відповідати відповідним законодавчим критеріям; і зловживання такою процедурою цілком може суперечити Конвенції. Завдання Суду полягає у визначенні того, чи застосовувалася ця процедура у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції, і таким чином забезпечувалося дотримання принципу правової визначеності. При цьому Суд повинен мати на увазі, що, в першу чергу, відповідальність національних судів полягає у тлумаченні положень національного законодавства (пункт 14, заява № 25763/10).

Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний союз» проти України», заява № 10640/05).

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до частини четвертої статті 368 КАС України у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Доводи, які наводяться позивачем в апеляційній скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 по справі № 520/8939/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк