Справа № 320/5062/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Лапій С.М. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року Справа № 320/5062/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі

за позовом Головного управління Державної служби

з надзвичайних ситуацій України у Київській області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина»

про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина» (далі - Відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель і споруд ТОВ «Валентина» за адресою: Київська обл., Ставищенський район, с. Сніжки, автомагістраль Київ-Одеса 135, шляхом зобов`язання Відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 12.02.2021 № 8.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем здійснюється експлуатація вказаного об`єкта з порушенням вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем усунуто порушення, зазначені в акті від 12.02.2021 № 8, які можуть створити загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог, Позивач зазначає, що станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції Відповідачем не було усунуто всіх порушень, виявлених ГУ ДСНС, і що ті, які залишилися створюють загрозу життю і здоров`ю людей.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 та від 22.08.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у своєму відзиві Відповідач зазначає, що в ході розгляду цієї справи судом ним було усунуто значну кількість порушень, виявлених і зафіксованих в акті № 8, у зв`язку з чим він звернувся до Позивача із заявою про проведення позапланової перевірки, за результатами якої було виявлено лише 2 порушення, а саме: територію не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням і не змонтовано автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення.

Разом з тим, Відповідач у відзиві стверджує, що АЗС не належить до об`єктів, які підлягають обладнанню системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення, а також вважає, що ним усунуто всі порушення, які створюють загрозу для життя і здоров`я людей.

Крім того, Відповідач вказує, що АЗС забезпечено протипожежним резервуаром.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2022 витребувано додаткові докази у справі.

7. 03.10.2022 від Відповідача надійшли письмові пояснення та додаткові докази.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління ДСНС України у Київській області від 12.01.2021 № 28 «Про проведення планових перевірок» Позивачем було здійснено планову перевірку щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ТОВ «Валентина» за адресою: Київська обл., Ставищенський район, с. Сніжки, автомагістраль Київ - Одеса 135.

За результатами вказаної перевірки Позивачем складено акт від 12.02.2021 № 8 щодо додержання об`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

У зазначеному акті перевірки Позивачем зафіксовано 11 порушень Відповідачем законодавчих та нормативно-правових актів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Поряд з цим, на час розгляду справи більшість виявлених у ході перевірки порушень усунуто, що підтверджується актом від 25.08.2021 № 1558.

В акті від 25.08.2021 № 1558 Позивачем зафіксовано, що під час позапланової перевірки виявлено 2 порушення, а саме:

- територію об`єкту не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням відповідно до чинних норм законодавства (надзвичайна ситуація);

- на об`єкті підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє у зону можливого ураження не змонтовано автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (надзвичайна ситуація).

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V), «Про об`єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 № 2245-III (далі - Закон № 2245-III), Порядком ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки та їх обліку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2022 № 1030 (далі - Порядок № 1030), ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення», затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.01.2014 № 29 (далі - ДБН В.2.5-76:2014).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Конституції України регламентовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 1, частинами першою, другою, сьомою статті 7 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Частиною першою статті 55 КЦЗ України передбачено, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Статтею 64 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно зі статтею 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

У пункті 12 частини першої статті 67 КЦЗ України зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

У пунктах 1, 2 частини першої, частині другій статті 70 КЦЗ України закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до статті 1 Закону № 2245-III, суб`єкт господарської діяльності - юридична або фізична особа, у власності або у користуванні якої є хоча б один об`єкт підвищеної небезпеки; об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Частиною першою статті 8 Закону № 2245-III передбачено, що суб`єкт господарської діяльності зобов`язаний: вживати заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу.

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 15.05.2006 №288 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.07.2006 за №785/12659) затверджено Правила улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення.

Наказом Міністерства з надзвичайних ситуацій від 03.08.2011 №793 про внесення змін до наказу від 15.05.2006 №288 «Про затвердження правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення» із переліку об`єктів (пункт 5 додатку), які повинні обладнуватися зазначеними системами виключено автозаправні, автомобільні газозаправні станції та пункти, автомобільні газонаповнювальні компресорні станції, склади газу і газопродуктів.

Разом з цим, у подальшому, розпорядженням Кабінету міністрів України від 10.03.2017 № 166 зазначені Правила скасовані як такі, що втратили актуальність та встановлюють регуляторні бар`єри.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки», відповідно до Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», було затверджено Порядок ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки (далі - Порядок №956).

Згідно з пунктом 1 Порядку №956 дія цього Порядку поширюється на всіх суб`єктів господарювання, у власності або користуванні яких є об`єкти, де можуть використовуватися або виготовляються, переробляються, зберігаються чи транспортуються небезпечні речовини (далі - потенційно небезпечні об`єкти), а також на всіх суб`єктів господарювання, які мають намір розпочати будівництво потенційно небезпечних об`єктів.

Суб`єкт господарювання, у власності або користуванні якого є хоча б один потенційно небезпечний об`єкт чи який має намір розпочати будівництво такого об`єкта, організовує проведення його ідентифікації (пункт 3 Порядку №956).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 956 потенційно небезпечний об`єкт вважається об`єктом підвищеної небезпеки відповідного класу у разі, коли значення сумарної маси небезпечної або декількох небезпечних речовин, що використовуються або виготовляються, переробляються, зберігаються чи транспортуються на об`єкті, дорівнює або перевищує встановлений норматив порогової маси.

У подальшому, 16.09.2022, тобто на час апеляційного провадження в цій справі, Порядок № 956 втратив чинність.

Разом з тим, постановою КМ України від 13.09.2022 № 1030 було затверджено Порядок ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки та їх обліку, який на теперішній час є чинним і регулює відповідні правовідносини.

Зазначений Порядок № 1030 визначає процедуру віднесення об`єктів, на яких розміщені установки, сховища (резервуари, посудини), трубопроводи, машини, агрегати, технологічне устаткування (обладнання), споруди або комплекс споруд, що розташовані в межах об`єкта на поверхні землі або під землею (далі - виробнича одиниця), в яких тимчасово або постійно використовується, переробляється, виготовляється, транспортується, зберігається одна або кілька небезпечних речовин, до об`єктів підвищеної небезпеки відповідного класу.

Відповідно до пункту 5.2.22 ДБН В.2.5-76:2014 у разі відсутності підтвердження з боку ПЦС (пульт централізованого спостереження) факту отримання тривожного сповіщення СРВНСО (автоматизована система раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення) повинна здійснювати автоматичне телефонне з`єднання з оперативно-диспетчерською службою відповідного аварійно-рятувального підрозділу, на який відповідно до плану локалізації і ліквідації аварії покладено оперативне реагування на НС, з подальшою передачею тривожного мовного повідомлення, що містить ідентифікатор електронної картки аварії. Тобто, за відсутності ПЦС (пульт централізованого спостереження) існує можливість тривожного сповіщення за допомогою телефонного з`єднання.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Отже, управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, як територіальний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки.

12. Разом з тим, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

13. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів установила, що за результатами проведення позапланової перевірки Відповідача, згідно з актом від 26.09.2022 № 278, Позивачем установлено, що ТОВ «Валентина» на об`єкті за адресою: Київська обл., Ставищенський район, с. Сніжки, автомагістраль Київ-Одеса 135 не усунуто одне порушення, з тих, які були встановлені первісним актом планової перевірки від 12.02.2021 № 8, а саме на об`єкті підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє у зону можливого ураження не змонтовано автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (надзвичайна ситуація). Решта порушень Відповідачем усунуті.

14. Водночас, перевіряючи доводи Відповідача про те, що АЗС не належить до об`єктів, які підлягають обладнанню системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з аналізу вищенаведених законодавчих приписів у їх ретроспективі вбачається, що АЗС належать до об`єктів підвищеної небезпеки, що є обов`язковим для застосування згідно частини першої статті 53 Кодексу цивільного захисту України, а відтак, вказаною нормою на Відповідача покладено обов`язок обладнання АЗС автоматизованою системою раннього виявлення загрози надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 05.03.2020 у справі 826/6090/18 та від 27.08.2020 у справі № 580/228/19.

При цьому, з приводу доводів Відповідача, викладених, зокрема в його письмових поясненнях, щодо відсутності для АЗС правил, які встановлюють вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування, судова колегія зазначає наступне.

На момент виникнення спірних правовідносин, центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, дійсно не були «затверджені» правила з вимогами до автоматизованих систем.

Проте, вимоги до автоматизованих систем встановлені ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення», які погоджені, зокрема, Міністерством внутрішніх справ (центральний орган, який забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту) та Державною службою України з надзвичайних ситуацій (центральний орган, який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Отже, при проектуванні та монтуванні автоматизованих систем на об`єктах підвищеної небезпеки мають застосовуватися вимоги ДБН В.2.5-76:2014.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 826/1024/18, від 05.03.2020 у справі 826/6090/18 та від 27.08.2020 у справі № 580/228/19.

З огляду на викладене, апеляційний суд відхиляє наведені доводи Відповідача.

15. Таким чином, колегія суддів констатує, що ані на час розгляду справи в суді першої інстанції, ані на теперішній час Відповідачем не усунуті всі порушення, які були встановлені Позивачем в акті від 12.02.2021 № 8, і те порушення, що залишилося зараз (відсутність ранньої системи оповіщення) продовжує створювати загрозу для життя і здоров`я людей, які перебувають на відповідному об`єкті (АЗС).

16. Приходячи до такого висновку, суд апеляційної інстанції відзначає, що цільовим призначенням вказаної системи раннього оповіщення є саме своєчасне інформування людей про аварійну ситуацію з метою збереження їх життя і здоров`я та мінімізації відповідних негативних наслідків.

17. При цьому, судова колегія зазначає, що існування (не усунення Відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених Позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є достатньою самостійною правовою підставою для застосування до нього заходів реагування шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) будівель і споруд ТОВ «Валентина» за адресою: Київська обл., Ставищенський район, с. Сніжки, автомагістраль Київ-Одеса 135.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 по справі № 823/589/16.

18. Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення цього адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

19. Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування

20. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області підлягає задоволенню, рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню.

21. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина» про застосування заходів реагування - задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель і споруд товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина» за адресою: Київська обл., Ставищенський район, с. Сніжки, автомагістраль Київ-Одеса 135, шляхом зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина» повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 12.02.2021 № 8.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 13 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова