Справа № 640/10896/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від "02" лютого 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020, позовні вимоги задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення до 70% при обчисленні основного розміру пенсії, а також щодо не виплати ОСОБА_1 підвищень до пенсії у 100% розмірі, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з 90% розміру відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У подальшому, від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій останній просить суд здійснити судовий контроль за виконанням судового рішення в цій адміністративній справі, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення від 05.11.2020 у справі №640/10896/20.

В обґрунтування заяви позивач вказав, що начальник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Дзядевич Л.В. умисно не виконує рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2020, яке набрало законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надав суду докази, зокрема, щодо звернення до органів виконавчої служби з метою примусового виконання рішення та докази ухилення боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - від його виконання, тому підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення у цій справі, відсутні.

Позивач не погодився із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволенні заяви щодо встановлення судового контролю шляхом подачі звіту про виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що обов`язкове виконання відповідачем судового рішення не пов`язано із правом позивача звертатися до органів виконавчої служби. Крім того, суду першої інстанції було відомо про те, що станом на час звернення позивача до суду із заявою про судовий контроль (31.01.2022) виконавчий лист не видавався. Скаржник вказує, що реалізував своє право на звернення до органів виконавчої служби лише у липні 2022 року, однак станом на 12.07.2022 виконавче провадження не відкрито.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, в судове засідання не з`явився.

Позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону відповідає оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а викладені у апеляційній скарзі мотиви скаржника є необґрунтованими з урахуванням такого.

Так, статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах регулюється ст. 382 КАС України, якою передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави для висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 235/7638/16-а.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 по справі № 539/3406/17, від 11.06.2020 по справі № 640/13988/19.

За обставинами справи, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2020, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з 90% розміру відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

Суд першої інстанції встановив, що позивач не надав доказів на підтвердження того факту, що начальник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Дзядевич Л.В. умисно не виконує згадане рішення суду або ухиляється від його виконання (звернення до відповідача, відповідь на звернення тощо).

Тож, відсутні об`єктивні підстави вважати, що у разі не встановлення судового контролю, рішення суду залишиться невиконаним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Водночас, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Матеріали справи свідчать, що рішення суду першої інстанції від 05.11.2020 набрало законної сили 21.01.2021. Із заявою про отримання виконавчого листа позивач звернувся разом із заявою про встановлення судового контролю (28.01.2022). Виконавчі листи позивач отримав 16.02.2022.

Отже, позивач, станом на час звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю, до органів виконавчої служби, з метою примусового виконання рішення суду від 05.11.2020, не звертався.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення у цій справі, за умови звернення позивачем до його виконання у встановленому для цього порядку, тому обґрунтовано відмовив у задоволенні розглядуваної заяви.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає з підстав, наведених вище.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав скасування оскаржуваного судового рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від "02" лютого 2022 р. - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Повний текст судового рішення складено 11.10.2022.

Головуючий суддя Судді: Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків