Справа № 240/1009/22
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Житомир

справа № 240/1009/22

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Коростенської міської ради щодо неприйняття на чергових сесіях VIII скликання рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарстві, яка розташована на території Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області;

- зобов`язати Коростенську міську раду на найближчому пленарному засіданні сесії розглянути проект рішення за заявою ОСОБА_1 та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2.00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Сингаївської сільської Коростенського району Житомирської області, кадастровий :22:000:0196.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.08.2020 згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №259-УБД йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі її у власність.

За його заявою ТОВ «Еліт центр» розробило проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за кадастровим номером :22:000:0196.

Зазначає, що звернувся до Коростенської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за кадастровим номером 0:22:000:0196, яка розташована за адресою: Житомирська область, Коростенський район, Сингаївська сільська рада.

Однак, листом від 01.12.2021 №899/25-09 відповідач вкотре повідомив про відмову у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за кадастровим номером 0:22:000:0196, з підстав відсутності достатньої кількості голосів депутатів, необхідних для прийняття рішення.

Позивач вважає, що така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки фактично позбавляє можливості позивача оформити право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

09 лютого 2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні даного позову, посилаючись на те, що під час розгляду заяви позивача про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за результатами голосування за затвердженням такого проекту, рішення не було прийнято, оскільки проєкт рішення під час голосування, не набрав необхідної кількості голосів депутатів міської ради.

Зазначає, що депутати у своїй діяльності є незалежними.

Приписами ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №259-ІБД від 18.08.2020 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Коростенського району, за межами населених пунктів Сингаївської сільської ради.

ТОВ «Еліт-Центр» розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за кадастровим номером :22:000:0196.

У подальшому, позивач подав до Коростенської міської ради Житомирської області заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га за кадастровим номером :22:000:0196 у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Житомирська область, Коростенський район, Сингаївська сільська рада.

Листом №766/25-09 від 26.08.2021, №819/25-09 від 27.09.2021 та №899/25-09 від 01.12.2021 виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області повідомив позивача, що за результатами голосування рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства не прийнято, оскільки не набрало достатньої кількості голосів відповідно до ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування" (а.с.14, 15, 16).

Позивач, вважаючи таку бездіяльність Коростенської міської ради Житомирської області протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

За змістом частин першої, другої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з підпунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За правилами пункту «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Частинами шостою, сьомою статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Як свідчать матеріали справи наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №259-УБД від 18.08.2020 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Коростенського району, за межами населених пунктів Сингаївської сільської ради.

Після розроблення проекту землеустрою, позивач подав заяву про його затвердження у встановленому законом порядку до Коростенської міської ради Житомирської області.

Суд вказує, що до 27.05.2021 повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок було врегульовано статтею 186-1 ЗК України.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 №1423-ІХ, який набрав чинності 27.05.2021, статтю 186 ЗК України викладено у новій редакції, а статтю 186-1 ЗК України виключено.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 186 ЗК України (далі - в редакції Закону №1423-ІХ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 186 ЗК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Як передбачено частиною сьомою статті 186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України (в редакції Закону №1423-ІХ) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, відповідно до статті 186 ЗК України (в редакції Закону №1423-ІХ) органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки у власність, надано повноваження на погодження та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. При цьому, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації

З огляду на системний аналіз норм, судій дійшов висновку, що можливих варіанти дій відповідача:

- прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- прийняття рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

Водночас, судом встановлено, що за результатами розгляду клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Коростенською міською радою не прийнято жодного із передбачених ЗК України рішень (або рішення про затвердження проекту землеустрою, або рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою), що суперечить вимогам статті 118 ЗК України.

З огляду на викладене, у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції. У свою чергу, утримання від прийняття рішення не є законним способом поведінки органу, а результати поіменного голосування не містять чіткого та однозначного рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою, а отже не можуть вважатися відмовою у розумінні частин 9, 10 статті 118 ЗК України.

Підсумовуючи наведене, відсутність рішення міської ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою свідчить про її протиправну бездіяльність, яка полягає в неналежному розгляді заяви позивача.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що фактично Коростенською міською радою Житомирської області не здійснено належного розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки та не прийнято з цього питання жодного рішення. Тобто відповідач допустив протиправну бездіяльність при розгляді заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :22:000:0196), площею 2,00 га.

В свою чергу, позивач просить зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :22:000:0196, проте суд вказує наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

У даній справі повноваження щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду, регламентовано статтею 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою або залишає клопотання без розгляду, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен затвердити проект землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні (залишитьи клопотання без розгляду). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

За загальним правилом, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в його задоволенні.

В такому разі, суд під час перевірки підстав прийняття рішення, перевіряє конкретні підстави відмови в затвердженні проекту землеустрою. У разі визнання незаконності підстав, що стали причиною прийняття рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою, доцільним способом захисту є власне зобов`язання уповноваженого суб`єкта прийняти конкретне рішення, а не зобов`язання повторно розглянути клопотання.

В даному випадку, клопотання подане позивачем відповідачем не розглянуто належним чином.

Саме тому, оскільки заява не була розглянута відповідачем і жодного правомірного рішення не прийнято, то суд не може зобов`язати відповідача прийняти рішення про зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне з метою ефективного способу захисту порушеного права позивача, визнати протиправною бездіяльність Коростенської міської ради Житомирської області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га за кадастровим номером :22:000:0196, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена на території Сингаївської сільської ради Коростенського району та зобов`язати відповідача на черговій сесії Коростенської міської ради Житомирської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га за кадастровим номером :22:000:0196, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена на території Сингаївської сільської ради Коростенського району та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Коростенської міської ради Житомирської області (вул.Михайла Грушевського, 22, Коростень, Коростенський район, Житомирська область,11500, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Коростенської міської ради Житомирської області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га за кадастровим номером :22:000:0196, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена на території Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області.

Зобов`язати Коростенську міську раду Житомирської області на черговій сесії повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га за кадастровим номером :22:000:0196, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена на території Сингаївської сільської ради Коростенського району та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 17 жовтня 2022 року.

Суддя А.В. Горовенко