Справа № 405/4253/22
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4253/22
Провадження №2-а/405/33/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому адміністративну справу №405/4253/22за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в особі інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Нікішова Владислава Олеговича (м. Кропивницький, вул. В.Чміленка, 41) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому (позові) просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 452058 від 19.08.2022 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Нікішовим В.О., якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що постановою серії БАВ № 452058 від 19.08.2022 року, винесеною інспектором Нікішовим В.О. при відділенні поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області на нього ( ОСОБА_1 ) накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення правил дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. У вказаній вище постанові зазначено, що він ( ОСОБА_1 ) не виконав вимоги дорожнього знаку «Зупинка заборонена» та здійснив стоянку, чимпорушив вимоги пункту 8.4 ПДР. Крім того, вказав, що під час розгляду даної справи інспектор не надав йому можливості подати клопотання щодо заперечення даного правопорушення, більш того, інспектор Нікішов В.О., формально здійснюючи свої повноваження, просто надав йому (позивачу) під підпис екземпляр постанови про накладення адміністративного стягнення. Вказав, що отримання ним постанови серії БАВ № 452058 від 19.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення під підпис, жодним чином не свідчить про те, що він визнає факт відповідного правопорушення, він (позивач) не погоджується з зазначеною постановою, вважає її незаконною та прийнятою із суттєвими порушеннями процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Вказав, що у даній постанові зазначено, що ним (позивачем) здійснено стоянку, у зв`язку з чим порушено вимоги пункту 8.4 ПДР, при цьому, зазначене не відповідає дійсності, оскільки, згідно з визначеннями у п. 1.10 ПДР, стоянкою називається зупинка, яка триває більше ніж 5 хвилин. Враховуючи викладене, у відповідача мають бути належні та допустимі докази (наприклад, відеофіксація стоянки тривалістю більше 5-ти хвилин), однак, інспектором під час розгляду даної адміністративної справи його (позивача) не було ознайомлено з наявністю таких доказів, що свідчить про відсутність достатніх доказів правомірності рішення відповідача.

Ухвалою суду від 26 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви та запропоновано в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а саме: надати копію позовної заяви з копіями доданих до позовної заяви документами, а також доплатити судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

05 вересня 2022 року позивачем ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 26 серпня 2022 року подано клопотання, яке зареєстроване судом 05.09.2022 року за вх. № 16073 про долучення до матеріалів справи доказів доплати судового збору та копії позовної заяви з копіями доданих до позовної заяви документами.

Ухвалою суду від 07 вересня 2022 рокувідкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи (в порядку письмового провадження).

При цьому, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від учасників справи не надходили.

Представником відповідача Головного управління національної поліції в Кіровоградській області подано відзив на позовну заяву, який зареєстрований судом 19 вересня 2022 року за вх. №17460, за яким просив відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, з підстав його (позову) безпідставністю та необґрунтованістю, і, зокрема, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалівпро адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, тим самим, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи, установивши під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на підставі чого стягнення застосоване в межах санкції ч.1 ст. 122 КУпАП, згідно з якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та з дотриманням правил чинного законодавства.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи зміст поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 серпня 2022 року інспектором відділення поліції №1 м. Мала Виска Новоукраїнського РВП лейтенантом поліції Нікішовим В.О. винесено постанову серії БАВ №452058 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 19 серпня 2022 року о 14 год. 25 хв. по вул. Європейській, 68, м. Мала Виска, Кіровоградської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автомобілем «Skoda Rapid», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку та здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.8.4 в)Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність рішення у формі постанови, винесеного суб`єктом владних повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України,Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови позивачем не виконано вимогу дорожнього знаку 3.34 ПДР, чим порушено п.8.4 в ПДР.

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху, які затверджено

постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.4 ПДР дорожні знаки поділяються на групи, а саме: а) попереджувальні знаки; б) знаки пріоритету; в) заборонні знаки; г) наказові знаки; ґ) інформаційно-вказівні знаки; д) знаки сервісу; е) таблички до дорожніх знаків.

Група дорожніх знаків («Заборонні знаки») п.8.4 в ПДР запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з Правилами дорожнього руху дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», відноситься до категорії заборонних знаків, тобто забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Не поширюється дія зазначеного знака: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами;за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності). Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з зазначеним позовом та вказуючи на безпідставність винесеної відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, як на обґрунтування позовних вимог зазначив про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, при цьому, судом відзначається, що зазначені твердження позивача не спростовані відповідачем як у винесеній його службовою особою постанови відносно позивача за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і шляхом надання суду належних та допустимих доказів.

При цьому, судом відзначається, що саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення позивачем такого порушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова серії БАВ № 452058 від 19.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19 серпня 2022 року, винесена суб`єктом владних повноважень інспектором відділення поліції №1 м. Мала Виска Новоукраїнського РВП лейтенантом поліції Нікішовим В.О., не містить достатніх та беззаперечних доказів, які б надавали підстави стверджувати, що позивачем було порушено вимоги п.8.4 в та дорожнього знаку 3.34 ПДР, та, як наслідок, вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими, передбаченими процесуальним законом, зокрема, ст. 251 КУпАП, доказами.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач, визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови серії БАВ № 452058 від 19.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі і накладення адміністративного стягнення, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що службовою особою відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, на підставі чого позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 452058 від 19.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 992,40 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, службовою особою якою винесено оскаржувану позивачем постанову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256,283,288,289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в особі інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Нікішова Владислава Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 452058 від 19 серпня 2022 року, винесену інспектором відділення поліції №1 м. Мала Виска Новоукраїнського РВП лейтенантом поліції Нікішовим В.О., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. В.Чміленка, 41)на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова