Справа № 460/18274/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/18274/21 пров. № А/857/10152/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 року (ухвала прийнята о 10:23 у м. Рівне судом у складі головуючого судді Поліщук О.В., повний текст ухвали складено 17.06.2022) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

30 грудня 2021 позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3869/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з військового збору в сумі 6812,90 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 1703,2 грн; визнання протиправним та скасування рішення № 3872/17000708 від 19.05.2021 про застосування штрафних санкції за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску в сумі 26103,00 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 10441, 20 грн; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3865/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу нарахований штраф в сумі 1020,00 грн (за порушення податкового законодавства в частині забезпечення ведення обліку доходів та витрат, зберігання первинних документів); визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3876/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу, яким позивачу нарахований штраф в сумі 680,00 грн за неподання декларації по ПДВ; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3874/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу нараховане грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 17329,00 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 4332,25 грн; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3873/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу збільшено зобов`язання з єдиного податку на суму 153296,65 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 38324,16 грн; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №3868/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу збільшено грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 81754,97 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 20439,70 грн; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №3868/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу нараховані штрафні санкції в сумі 340 грн за неподання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік. визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19.05.2021 № Ф-3871/17000708 про нарахування недоїмки в сумі 26103 грн; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3870/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу нараховані штрафні санкції в сумі 170 грн за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності за 2017 рік.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішень - відмовлено. Клопотання представника Головного управління ДПС у Рівненській області про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропущенням строку звернення до суду - задоволено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області № 3873/17000708, № 3868/17000708, № 3866/17000708, № 3869/17000708, № 3865/17000708, № 3876/17000708, № 3874/17000708 від 09.05.2021, вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3871/17000708 від 19.05.2021, рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3872/17000708 від 19.05.2021, рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3870/17000708 від 19.05.2021 - залишено без розгляду.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та є незаконною, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою справу направити на продовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач зазначила, зокрема те, що в період з початку вересня по 26 жовтня 2021 року вона фактично займалась доглядом за дитиною, та не мала можливості вжити заходів спрямованих на оскарження рішень, які є предметом розгляду даної справи (знайти компетентного адвоката, укласти з ним договір, передати усі необхідні документи для проведення позовної роботи). А тому вважає поважним пропуск строку.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що в період з 20.09.2021 року по 26.10.2021 року позивач здійснювала догляд за сином ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) через наявність у нього захворювань, які потребують постійного догляду за дитиною (ацетонний синдром, обструктивний бронхіт, СОVID- 19).

Як вбачається з клопотання про поновлення строку позивачем вказано, що в період з початку вересня но 30 вересня 2021 року вона перебувала за межами Рівненської області, а рішення контролюючого органу за наслідками розгляду скарги в порядку адміністративного оскарження отримав чоловік позивача та передав їх апелянту лише в день приїзду в Рівне - 30.09.2021 року.

Разом з тим, в період з початку вересня 2021 по 30 вересня 2021 року позивач перебувала в селі Боровичі, Волинської області, разом зі своїм сином ОСОБА_2 , де звернулась за онлайн оглядом до сімейного лікаря і відповідний огляд був проведений 20 вересня 2021 року з призначенням лікування.

30 вересня 2021 року позивач повернулась разом з сином до Рівного, адже виникла необхідність у додаткових обстеженнях та консультаціях лікарів іншої спеціальності, в цей же день чоловік позивач передав їй лист, до якого було вкладено рішення контролюючого органу за наслідками розгляду скарги в порядку адміністративного оскарження.

Таким чином, в період з початку вересня по 26 жовтня 2021 року позивач фактично займалась доглядом за дитиною, та не мала можливості вжити заходів спрямованих на оскарження рішень, які є предметом розгляду даної справи (знайти компетентного адвоката, укласти з ним договір, передати усі необхідні документи для проведення позовної роботи), що є на думку апеляційного суду поважною причиною пропуску строку з огляду на наступне.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справа «Меньшакова проти України» (Заява №377/02) у п.52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (наприклад, рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Постановивши ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції фактично позбавив позивача права доступу до суду, що свідчить про порушення його права на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.5 КАС України.

Разом з тим, українським законодавством встановлено спеціальний порядок поновлення процесуальних строків, зокрема шляхом подачі відповідної заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду.

Враховуючи це, апелянт власне при подачі позовної заяви, з метою реалізації конституційного права на оскарження в суді рішень органів державної влади та захисту своїх порушених прав, було подано відповідну заяву із зазначенням причин поважності пропущеного строку.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 року у справі №460/18274/21, яка перешкоджає подальшому провадженню по справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська