Справа № 356/299/22
Суддя: Голік Г. К.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/299/22
№ провадження 2-а/356/9/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.22 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Голік Г.К.

за участю секретаря Бейгул Л.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Березань адміністративний позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову вказав, що 23.07.2022 відповідачем було винесено постанову БАБ №570590,якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 3400 гривень. Відповідно до постанови, 23.07.2022 року о 19:00год. в м. Березань по вул.Героїв Небесної Сотні,1 , позивач керував мопедом без номерного знаку , а також не надав права відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400грн.

Позивач зазначає, що 23.07.2022року близько 13год.30хв. дійсно керував електроскутером «Айма Стрит 1600» за адресою :ву.Героїв Небесної Сотні, 1 в м.Березань Київської області , але зазначений електричний скутер відповідно до документів не являється механічним транспортним засобом тому , що номінальна сила електричного двигуна становить 800 W має потужність менше ніж 3 кВт, тому не може бути визнаний механічним транспортним засобом та не підлягає державній реєстрації, а особа яка ним керує не є суб`єктом адміністративного правопорушення. Натомість, інспектор, не об`єктивно з`ясував обставини справи, що є грубим порушенням всебічного розгляду справи, та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

08.09.2022 позивач подав через канцелярію суду заяву про зміну підстав позову, а саме просить суд позов задовільнити, скасувати постанову, закрити провадження та стягнути з відповідача судовий збір.

22.09.2022 представником відповідачем в порядку ст. 162 КАС України

було направлено до суду відзив на позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, який зареєстрований за вх. № 1792 від 22.09.2022. Так, у відзиві представник відповідача зазначає, що згідно постанови винесеної поліцейським роти №4 БПП в м.Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшим сержантом поліції Романом Константіновим 23.07.2022 о 13год.00хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «електроскутером Айма», без номерного знаку, за адресою : Київська область м.Березань вул.Героїв Небесної сотні, 1 був без шолому , а також не мав п/в відповідної категорії , а саме не отримував п/в , чим порушив п.2.1аПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400грн.Щодо правомірності винесення постанови в відзиві зазначено , що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема у разі якщо водій порушив ПДР (п.1ч.1ст.35 ЗУ « Про Національну поліцію» , підставу зупинки було повідомлено позивачу , відповідно до вимог ч.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».п.2.3г ПДРУ : для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів. Згідно п.1.9 ПДР особи які порушують ці Правила , несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно п.2.1а ПДРУ водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до п.1.10 ПДР України, транспортний засіб- пристрій, призначений для перевезення людей і вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - , що приводиться в рух з допомогою двигуна .Цей термін поширюється на трактори , самохідні машини і механізми , а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.Пункт 2.13 ПДР визначає , що транспортні засоби належать до таких категорій: А1- мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби , які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см. або електродвигуном потужністю до 4 кВт..За змістом положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами , затвердженого постаново КМУ від 08.05.93 №340 , водій транспортного засобу , що має електродвигун , потужністю до 4 кВт повинен мати посвідчення водія категорії А1.Таким чином транспортний засіб , потужністю менше 3кВт , хоч і не є механічним , проте являється транспортним засобом , який за своїми технічними характеристиками прирівняний до мопеду.Отже у відповідності до визначень закріплених у Правилах дорожнього руху електроскутер потужністю меншою за 3КВт визнається транспортним засобом , а особа , яка ним керує є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Позивачу було роз`яснено право особи, що притягується до адміністративної відповідальності ,бажання скористатися будь-яким з прав позивач не виявив.В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення працівник патрульної служби не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи. На підставі вищезазначено , просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 12.08.2022 року адміністративний позов було залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Березанського міського суду від 29.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження з обов`язковим викликом (повідомленням) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив задовільнити позовні вимоги , посилаючи на обгрунтування викладені в позовній заяві.

Представ відповідач, в судове засідання не з`явився, послався на заперечення зазначені у відзиві та просить слухати справу без його участі.

Згідно з ч. 1,2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.07.2022 відповідачем було винесено постанову БАБ№ 570590,якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 3400 гривень. Відповідно до постанови, 23.07.2022 року о 13год.00хв. в м. Березань по вул.. Героїв Небесної Сотні,1 водій керував мопедом, був без шолому, також не мав прав п/в відповідної категорії, а саме не отримував, чим порушив п.2.1а ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.126 КУпАП.

Статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки та відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично- дорожній мережі.

Відповідно до ст. 32 ЗУ "Про Національну поліцію", поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно КАС, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, однак це не може розумітися таким чином, що Позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог. Також обов`язок доказування розподіляється таким чином, що Позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а Відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Главою 19 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП посадова особа органів внутрішніх справ має право скласти протокол про адміністративне правопорушення, розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження та дійшовши до висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за результатами розгляду адміністративних справ винесено постанову та застосовано адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі по 3400 грн.

У статті 222 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В свою чергу, інспектор є працівником Управління патрульної поліції у Київській області, тобто посадовою особою органів внутрішніх справ.

Таким чином Відповідач мав всі законні підстави винести Постанови, а також розглянути справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Керуючись Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду № 127/15580/18 від 20.09.2018 року процедурні порушення допущенні суб`єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, уразі підтвердження правопорушення

Згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичну фото- та відеотехніку, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Представником відповідача було надано до відзиву диск з відеозаписом, на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення і який долучений до матеріалів справи.

Також слід зазначити, що згідно ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1.а водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно п. 2.13 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Законодавцем чітко встановлений обов`язок водія мати посвідчення водія категорії А1 при керуванні мопедами, моторолерами та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Під час судового засідання було встановлено, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, оскільки не отримав посвідчення водія відповідної категорії, про що свідчить постанова від 23.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за керування ОСОБА_1 транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії.

Таким чином, транспортний засіб «Айма Стрит1600», яким керував позивач, хоч і не є механічним, адже обладнаний електродвигуном потужністю менше 3 кВт, проте являється транспортним засобом, який за своїми технічними характеристиками прирівняний до мопеду.

Механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

Транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатись дорогами загального користування. Транспортні засоби поділяються на механічні та немеханічні. До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди) або тварин (гужові вози сани).

Правомірність винесення відповідачем постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2 ст. 126 КУпАП узгоджується з правовою позицією відносно подібних справ, викладеною в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 по справі №127/19283/17 (провадження №КУ9901/17925/18)

Враховуючи Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 511 від 20 травня 2009 року зазначаємо, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

-А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

-А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

Слід зауважити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації, зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» державній реєстрації підлягають мопеди. Таким чином мопеди, моторолери та інші транспортні засоби з електродвигуном до 4 кВт, згідно з терміном мопед належать до механічних транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доводи позивача про те , що для керування електроскутером «Айма Стрит 1600» не потрібно мати посвідчення водія категорії А1є безпідставними, оскільки ч. 3 Положення передбачає, що керування транспортними засобами з електродвигуном потужністю менше 4 кВт дозволяється за наявності посвідчення водія. Електроскутер, яким керував ОСОБА_1 належить до транспортного засобу, з електродвигуном потужністю менше 4 кВт, а тому він має право ним керувати лише за наявності відповідного посвідчення водія, яке у нього відсутнє. При цьому посилання на те, що електроскутер не є механічним транспортним засобом не може слугувати підставою для звільнення особи від відповідальності за протиправну поведінку.

Вищезазначене узгоджується в постанові Шостого Апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022року в справі №712/8597/21.

Отже, у відповідності до визначень закріплених у Правилах дорожнього руху електроскутер -мопед визнається транспортним засобом, а особа, яка ним керує є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст 126 КУпАП.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають. Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними

доказами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. К. Голік