Справа № 640/33145/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 640/33145/21

адміністративне провадження № К/990/26912/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року,

рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року

у справі №640/33145/21

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із скаргою до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якій просила:

- визнати бездіяльність Міністерства юстиції України Департаменту ДВС відділу примусового виконання рішень;

- зобов`язати відновити виконавчий лист ДВС України про стягнення 15150 грн. по справі № 813/719/16, який був втрачений, загублений відповідачем та виконати рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду в повному обсязі;

- визнати бездіяльність Міністерства юстиції України Департаменту ДВС відділу примусового виконання рішень стосовно довготривалого невиконання рішень Національних судів та рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року "Яворовенко та інші проти України";

- стягнути моральну шкоду в сумі 20000 грн. за втрачений, загублений виконавчий лист та невиконання рішень національних судів та рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року "Яворовенко та інші проти України".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року, скаргу задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо довготривалого невиконання рішень національних судів та рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року "Яворовенко та інші проти України"; стягнуто з відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

04 жовтня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року у справі №640/33145/21.

Перевіривши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно частини 3 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Положеннями статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

У даному випадку слід зазначити, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Такими чином, законодавець не передбачив та обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

При цьому Верховниим Судом з`ясовано, що, обґрунтовуючи необхідність касаційного перегляду рішень судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 не зазначає, що дана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також не посилається на значення саме цієї справи при формуванні єдиної правозастосовчої практики.

Натомість скаржник, викладаючи обставини справи та цитуючи нормативно-правові акти України, рішення Конституційного Суду України, практику Європейського суду з прав людини, норми Цивільного кодексу України, тощо, мотивує касаційну скаргу тільки тим, що судові рішення ухвалені на підставі неповного та без всебічного з`ясування обставин, тобто скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості, виняткового або фундаментального значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, скаржником в касаційній скарзі такі обставини теж не зазначені, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Крім цього, у касаційній скарзі позивачем оскаржується ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-економічної експертизи у справі №640/33145/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги щодо оскарження ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження щодо рішення суду першої інстанції необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмова у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, законодавцем визначено, що особа може скористатись правом на касаційне оскарження судових рішень виключно у визначених цим Кодексом випадках.

Предметом касаційного оскарження в цій частині касаційної скарги є ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

Ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи, відсутня у переліку ухвал, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, визначеному частиною другою статті 328 КАС України.

Враховуючи те, що у частині другій статті 328 КАС України наведений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, оскаржувана ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи касаційному оскарженню не підлягає.

Крім того, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, законодавством визначено, що обов`язковою умовою для реалізації такою особою права на касаційне оскарження є перегляд судового рішення в апеляційному порядку.

На підставі інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, колегія суддів встановила, що ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року не переглядалася в апеляційному порядку, що виключає можливість її перегляд Верховним Судом, як судом касаційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не переглядалося в апеляційному порядку, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 287, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року у справі №640/33145/21.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду