Справа № 480/1452/22
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року Справа № 480/1452/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дараган Ю.П.,

представника позивача - Рибець В.М.,

представника відповідача - Шинкаренко І.Ю.,

представника третьої особи - Прудь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/1452/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" до Головного управління ДПС у Сумській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державний концерн "Укроборнпром", про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

У С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (далі позивач, Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон») звернулось з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), у якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.10.2021 № 01, № 0, № 01, № 01, № 01, № 09 та № 09.

Обґрунтовуючи протиправність вказаних податкових повідомлень-рішень, Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" зазначає про те, що:

по-перше, додаткові виплати працівникам (премії, матеріальна допомога тощо) виплачувались відповідно до Колективного договору, Положення про оплату праці та Фінансового плану підприємства на 2018 рік за рахунок інших операційних витрат. Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій підприємств державного, комунального секторів економіки і господарських організацій, які володіють та/або користуються об`єктами державної, комунальної власності, затверджене наказом Міністерства фінансів України № 1213 від 19.12.2006, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.12.2006 за № 1363/13237, на яке посилається відповідач стверджуючи про необхідність сплати згаданих виплат працівникам за рахунок чистого прибутку, не є документом, що визначає джерела виплат премій, матеріальної допомоги тощо, а регулює питання обліку частини чистого прибутку, яка направлена на виплату премій, матеріальної допомоги тощо;

по-друге, з огляду на зміст договору № 1034/1118-17 від 22.11.2017, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Інформаційні технології», на послуги по впровадженню комп`ютерної програми «IT-Enterprise» (Програмний комплекс), не розповсюджується пільга по податку на додану вартість, встановлена пунктом 261 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки ці послуги не є складовою частиною постачання Програмного комплексу та надаються без змін програмного коду Програмного комплексу, лише з використанням вбудованих в Програмний комплекс засобів розробки. Тобто, результат надання послуг не є результатом комп`ютерного програмування;

по-третє, беручи до уваги те, що визначення оподатковуваного доходу працівників за лютий 2019 року, в тому числі і нарахування премії за IV квартал 2018 року, здійснювалось станом на кінець лютого 2019 року, визначення оподатковуваного доходу працівників за грудень 2019 року, в тому числі і нарахування премії за ІІI квартал 2019 року, здійснювалось станом на кінець грудня 2019 року, твердження ГУ ДПС у Сумській області щодо несвоєчасного перерахування податку з доходів фізичних осіб є необґрунтованим.

Ухвалою суду від 28.01.2022, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/1452/22, підготовче засідання призначено на 24.02.2022 о 10 год. 00 хв., встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, ГУ ДПС у Сумській області у відзиві (т. 4 а.с. 155-159) зазначило, що висновки акту перевірки № 4750/18-28-07-01-07/12602750/81 від 20.09.2021 про порушення ТОВ "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" податкового законодавства є правомірними.

Так, на порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 1.2 розділу IV Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій підприємств державного, комунального секторів економіки і господарських організацій, які володіють та/або користуються об`єктами державної, комунальної власності, затверджене наказом Міністерства фінансів України № 1213 від 19.12.2006, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.12.2006 за № 1363/13237, позивач завищив інші операційні витрати за рахунок віднесення до них одноразових премій, матеріальних допомог та інших матеріальних заохочень за 2018 рік. Такі дії призвели до заниження податку на прибуток на загальну суму 1 397 734, 00 грн. та заниження частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями на загальну суму 11 755 301, 00 грн.

Порушення позивачем приписів абз. «б» пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 261 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, ТОВ «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон», у зв`язку з урахуванням у складі податкового кредиту господарської операції по придбанню послуг у ТОВ «НВП «Інформаційні технології», призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 249 835, 00 грн., а також завищення податку на додану вартість, що підлягав бюджетному відшкодуванню на суму 212 462, 00 грн.

Крім того, на порушення пп. 168.1.2, 168.1.4 п. 168.1 ст. 168, ст. 171, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України і пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" несвоєчасно перерахував до бюджету податок на доходи фізичних осіб з доходів у вигляді заробітної плати на загальну суму 1 412 205, 99 грн. та військовий збір в сумі 117 683, 84 грн.

У зв`язку із вторгненням військ російської федерації на територію України та активні бойові дії на території Сумської області і міста Суми, підготовче засідання 24.02.2022 не відбулось, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 16.05.2022, справа № 480/1452/22 призначена до розгляду у підготовчому засіданні на 26.05.2022 об 11 год. 40 хв.

Ухвалою суду від 26.05.2022 до участі у справі третьою особою яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Державний концерн «Укроборонпром», підготовче провадження у справі № 480/1452/22 закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23.06.2022 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 23.06.2022 у зв`язку з неприбуттям в судове засідання представників сторін, судове засідання відкладено на 02.08.2022 о 10 год. 00 хв.

Ухвалами суду від 02.08.2022, занесеними до протоколу, позивача Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» замінено на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон», в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 05.09.2022.

Ухвалою суду від 05.09.2022, занесеною до протоколу, в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 14.09.2022.

Ухвалою суду від 14.09.2022, занесеною до протоколу, в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 27.09.2022.

В судовому засіданні 27.09.2022 представник Конотопського авіаремонтного заводу «Авіакон» позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник ГУ ДПС у Сумській області в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши повноважених представників сторін, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, на підставі наказу № 1160-кп від 15.07.2021 та направлень на перевірку, посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку Конотопського авіаремонтного заводу «Авіакон» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 31.03.2021, а також з питань обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.03.2021.

За результатами планової виїзної документальної перевірки 20.09.2021 складено акт № 4750/18-28-07-01-07/12602750/81, згідно з яким ГУ ДПС у Сумській області дійшло висновку про порушення позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 1.2 розділу IV Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій підприємств державного, комунального секторів економіки і господарських організацій, які володіють та/або користуються об`єктами державної, комунальної власності, затверджене наказом Міністерства фінансів України № 1213 від 19.12.2006, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.12.2006 за № 1363/13237, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 1 397 734, 00 грн.; порушення п. 1 ст. 111 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 138 від 23.02.2011 «Про затвердження Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями» що призвело до заниження частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями на загальну суму 11 755 301, 00 грн.; порушення абз. «б» пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 261 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 249 835, 00 грн. і завищення суми податку на додану вартість, що підлягала бюджетному відшкодуванню на суму 212 462, 00 грн.; а також порушення пп. 168.1.2, 168.1.4 п. 168.1 ст. 168, ст. 171, п. 176.2 ст. 176 і пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України у зв`язку з несвоєчасним перерахуванням до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходів у вигляді заробітної плати на загальну суму 1 412 205, 99 грн. та військового збору в сумі 117 683, 84 грн.

За змістом акту перевірки, підставою для вказаних висновків стало встановлення під час перевірки факту віднесення Конотопським авіаремонтним заводом «Авіакон» до інших операційних витрат сум виплачених працівникам одноразових премій, матеріальних допомог та інших матеріальних заохочень за 2018 рік; встановлення факту формування податкового кредиту по господарській операції з придбання послуг у ТОВ «НВП «Інформаційні технології»; а також, встановлення фактів несвоєчасно перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходів у вигляді заробітної плати та військового збору (т. 1 а.с. 52-147).

На підставі згаданих висновків акту перевірки, 28.10.2021 відповідачем були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення № 01 про збільшення грошового зобов`язання по податку на прибуток на загальну суму 1 537 441, 40 грн., з яких: 1 397 674, 00 грн. основне зобов`язання, 139 767, 40 грн. штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення № 0 про збільшення грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону на суму 11 755 301, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 01 про збільшення грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 274 818, 50 грн., з яких: 249 835, 00 грн. основне зобов`язання, 24 983, 50 грн. штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення № 01 про зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 233 708, 20 грн., з яких: 212 462, 00 грн. основна сума, 21 246, 20 грн. штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення № 01 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 1 384 845, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 09 про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 148 202, 99 грн., з яких: 141 220, 60 грн. сума штрафних (фінансових) санкцій, 6 982, 39 грн. пеня;

- податкове повідомлення-рішення № 09 про збільшення грошового зобов`язання по військовому збору на суму 12 350, 25 грн., з яких: 11 768, 38 грн. штрафні (фінансові) санкції, 581, 87 грн. пеня (т. 1 а.с. 148-162).

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» оскаржив їх в адміністративному порядку, проте, рішенням ДПС України № 29219/6/99-00-06-01-01-06 від 28.12.2021 у задоволенні скарги було відмовлено, оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін (т. 1 а.с. 163-188).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України (далі Кодекс, ПК України).

У цій справі судом встановлено, що стверджуючи про правомірність податкових повідомлень-рішень від 28.10.2021 № 01 про збільшення грошового зобов`язання по податку на прибуток на загальну суму 1 537 441, 40 грн. та № 0 про збільшення грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону на суму 11 755 301, 00 грн., ГУ ДПС у Сумській області вказує на те, що з огляду на приписи п. 1.2 розділу IV Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій підприємств державного, комунального секторів економіки і господарських організацій, які володіють та/або користуються об`єктами державної, комунальної власності, Конотопським авіаремонтним заводом «Авіакон» при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, безпідставно віднесено до складу витрат суми нарахованих і виплачених працівникам матеріальних заохочень, зокрема, одноразових премій, винагород по підсумкам роботи за рік, соціальних компенсацій, матеріальних допомог при виході на пенсію, при народженні дітей тощо.

В той же час, порядок нарахування і сплати податку на прибуток підприємств врегульований розділом ІІІ Податкового кодексу України.

Зокрема, згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Статтею 135 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно зі статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Тобто, за змістом вказаних норм, для визначення фінансового результату, шо підлягає оподаткуванню, передбачено використання національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

Так, методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про виплати (у грошовій і не грошовій формах) за роботи, виконані працівниками, та її розкриття у фінансовій звітності врегульовує Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 26 «Виплати працівникам», затверджене наказом Міністерства фінансів України № 601 від 28.10.2003, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2003 за № 1025/8346.

Пунктами 5, 6 вказаного П(с)БО передбачено, що поточні виплати працівникам включають: заробітну плату за окладами та тарифами, інші нарахування з оплати праці; виплати за невідпрацьований час (щорічні відпустки та інший оплачуваний невідпрацьований час); премії та інші заохочувальні виплати, що підлягають сплаті протягом дванадцяти місяців по закінченні періоду, у якому працівники виконують відповідну роботу тощо.

Нарахована сума виплати працівникам за роботу, виконану ними протягом звітного періоду, визнається поточним зобов`язанням.

Крім того, пунктом 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999, зареєстрованим Міністерством юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248 визначено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно з пунктом 9 П(с)БО 16, не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Національного положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

Пунктом 11 П(с)БО 16 передбачено, що до складу витрат включається, зокрема, собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг), що складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

За змістом пункту 13 вказаного П(с)БО, до складу прямих витрат на оплату праці включаються заробітна плата та інші виплати робітникам, зайнятим у виробництві продукції, виконанні робіт або наданні послуг, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій підприємств державного, комунального секторів економіки і господарських організацій, які володіють та/або користуються об`єктами державної, комунальної власності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1213 від 19.12.2006, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.12.2006 за № 1363/13237, це Положення визначає методику відображення в бухгалтерському обліку активів та операцій, які мають особливий характер, зумовлений правовим статусом державного і комунального майна та законодавчим регулюванням діяльності суб`єктів державного, комунального секторів економіки й управління об`єктами державної власності.

Підпунктом 1.2 пункту 1 розділу IV вказаного Положення встановлено, що спрямування підприємствами державного, комунального секторів економіки частини чистого прибутку на квартальну і річну дату балансу на матеріальне заохочення відображається за дебетом субрахунку 443 «Прибуток, використаний у звітному періоді» і кредитом рахунку 66 «Розрахунки за виплатами працівникам» наводиться сума нарахованої працівникам винагороди, допомоги, премії тощо, яка обчислена з прибутку попереднього звітного кварталу (року) відповідно до законодавства, установчих і розпорядчих документів та з урахуванням фінансового плану.

Отже, системний аналіз вказаних норм, дає підстави дійти висновку, що кошти сплачені працівникам у вигляді одноразових премій, винагород по підсумкам роботи за рік, соціальних компенсацій, матеріальних допомог при виході на пенсію, при народженні дітей тощо, можуть бути віднесені до складу витрат та, відповідно, враховуватись при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Посилання відповідача на приписи підпункту 1.2 пункту 1 розділу IV Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій підприємств державного, комунального секторів економіки і господарських організацій, які володіють та/або користуються об`єктами державної, комунальної власності, суд не приймає до уваги, оскільки згаданий нормативно-правовий акт врегульовує питання бухгалтерського обліку активів та операцій, які мають особливий характер, зумовлений правовим статусом державного і комунального майна, зокрема, операцій щодо виплати працівникам матеріальних заохочень за рахунок чистого прибутку, та не встановлює порядок формування витрат при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств й обліку операцій щодо виплати працівникам матеріальних заохочень за рахунок інших джерел.

За таких обставин, суд робить висновок про те, що Конотопським авіаремонтним заводом «Авіакон» при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств у складі витрат правомірно враховано кошти, сплачені працівникам у вигляді одноразових премій, винагород по підсумкам роботи за рік, соціальних компенсацій, матеріальних допомог при виході на пенсію, при народженні дітей тощо, у зв`язку з чим, податкові повідомлення-рішення від 28.10.2021 № 01 і № 0, не відповідають критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та підлягають скасуванню.

Доводячи правомірність податкових повідомлень-рішень від 28.10.2021 № 01 про збільшення грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 274 818, 50 грн., № 01 про зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 233 708, 20 грн. і № 01 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 1 384 845, 00 грн., відповідач вказує на незастосування позивачем податкової пільги, передбаченої пунктом 261 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України до господарської операції по придбанню послуг у ТОВ Науково-виробниче підприємство «Інформаційні технології».

Так, згідно з пунктом 261 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово, з 1 січня 2013 року до 1 січня 2023 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання програмної продукції, а також операції з програмною продукцією, плата за які не вважається роялті згідно з абзацами другим - сьомим підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Для цілей цього пункту до програмної продукції відносяться:

результат комп`ютерного програмування у вигляді операційної системи, системної, прикладної, розважальної та/або навчальної комп`ютерної програми (їх компонентів), а також у вигляді інтернет-сайтів та/або онлайн-сервісів та доступу до них;

примірники (копії, екземпляри) комп`ютерних програм, їх частин, компонентів у матеріальній та/або електронній формі, у тому числі у формі коду (кодів) та/або посилань для завантаження комп`ютерної програми та/або їх частин, компонентів у формі коду (кодів) для активації комп`ютерної програми чи в іншій формі;

будь-які зміни, оновлення, додатки, доповнення та/або розширення функціоналу комп`ютерних програм, права на отримання таких оновлень, змін, додатків, доповнень протягом певного періоду часу;

криптографічні засоби захисту інформації.

Відповідно до абзаців другого - сьомого підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 ПК України, не вважаються роялті платежі, отримані:

як винагорода за використання комп`ютерної програми, якщо умови використання обмежені функціональним призначенням такої програми та її відтворення обмежене кількістю копій, необхідних для такого використання (використання "кінцевим споживачем");

за придбання примірників (копій, екземплярів) об`єктів інтелектуальної власності, у тому числі в електронній формі, для використання за своїм функціональним призначенням для кінцевого споживання або для перепродажу такого примірника (копії, екземпляра);

за придбання речей (у тому числі носіїв інформації), в яких втілені або на яких містяться об`єкти права інтелектуальної власності, визначені в абзаці першому цього підпункту, у користування, володіння та/або розпорядження особи;

за передачу прав на об`єкти права інтелектуальної власності, якщо умови передачі прав на об`єкт права інтелектуальної власності надають право особі, яка отримує такі права, продати або здійснити відчуження в інший спосіб права інтелектуальної власності або оприлюднити (розголосити) секретні креслення, моделі, формули, процеси, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау), крім випадків, коли таке оприлюднення (розголошення) є обов`язковим згідно із законодавством України;

за передачу права на розповсюдження примірників програмної продукції без права на їх відтворення або якщо їх відтворення обмежено використанням кінцевим споживачем.

Тобто, за змістом вказаних норм, від оподаткування податком на додану вартість звільняються не всі господарські операції щодо програмної продукції, а лише ті, які стосуються безпосередньо постачання програмної продукції, а також ті операції які стосуються програмної продукції і плата за які не вважається роялті.

Як убачається з матеріалів справи, 22.11.2017 між Конотопським авіаремонтним заводом «Авіакон» (Замовник) і ТОВ Науково-виробниче підприємство «Інформаційні технології» (Виконавець) був укладений договір № 1034/1118-17, відповідно до якого останнє зобов`язувалось поставити Замовнику комп`ютерну програму «IT-Enterprise» (Програмний комплекс) у вигляді передачі невиключного права на використання Програмного комплексу згідно з Ліцензійною угодою, а також надати послуги з впровадження Програмного комплексу (встановлення, налаштування, тобто конфігурування таким чином, щоб він функціонував в рамках інформаційної системи Замовника, навчальне консультування по Програмному комплексу, консультування по функціонуванню Програмного комплексу, моделювання бізнес-процесів Замовника для виконання налаштування, організації впровадження тощо).

Пунктом 2.1 вказаного договору визначено, що вартість поставки Програмного комплексу складає 4 413 110, 00 грн. без ПДВ; вартість поставки 4 ліцензій визначена в сумі 310 050, 00 грн. без ПДВ; а вартість послуг по впровадженню Програмного комплексу визначена в сумі 28 381 080, 00 грн., в тому числі ПДВ 4 730 180, 00 грн.

Відповідно до кошторису-специфікації, послугами по впровадженню Програмного комплексу є: встановлення програмних продуктів на підприємстві Замовника, навчальне консультування групи в комп`ютерному класі Замовника, дистанційне навчальне консультування, послуги з впровадження Програмного комплексу в офісі Виконавця, послуги з впровадження Програмного комплексу на підприємстві Замовника, послуги з організації проекту впровадження Програмного комплексу в офісі Виконавця, послуги з організації проекту впровадження Програмного комплексу на підприємстві Замовника, консультаційні і консалтингові послуги з організації бізнес-процесів в офісі Виконавця, консультаційні і консалтингові послуги з організації бізнес-процесів на підприємстві Замовника, послуги по доопрацюванню (адаптації) Програмного комплексу під специфічні потреби Замовника в офісі Виконавця, послуги по доопрацюванню (адаптації) Програмного комплексу під специфічні потреби Замовника, послуги по доопрацюванню (адаптації) Програмного комплексу під специфічні потреби Замовника на підприємстві Замовника, послуги з програмування (адаптації) звітів під специфічні потреби Замовника в офісі Виконавця та послуги з програмування (адаптації) звітів під специфічні потреби Замовника на підприємстві Замовника (т. 2 а.с. 48-115).

Отже, аналізуючи приписи пункту 261 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України у поєднанні з приписами абзацу другого - сьомого підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, суд робить висновок про те, що послуги по впровадженню Програмного комплексу за договором № 1034/1118-17 від 22.11.2017, не охоплюються визначенням програмна продукція, наведеним у загаданих нормах та не є операцією з програмною продукцією, плата за яку не вважається роялті згідно з абзацами другим - сьомим підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

За наведених обставин, суд вважає помилковими висновки податкового органу щодо застосування податкової пільги, передбаченої пунктом 261 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, до операції з постачання позивачу послуг по впровадженню Програмного комплексу по договору № 1034/1118-17 від 22.11.2017.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку про невідповідність податкових повідомлень-рішень від 28.10.2021 № 01, № 01 і № 01 критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та наявність підстав для їх скасування.

Водночас, суд зазначає, що оскільки ні в акті планової виїзної документальної № 4750/18-28-07-01-07/12602750/81 від 20.09.2021, ні під час судового розгляду справи ГУ ДПС у Сумській області не ставило під сумнів реальність (фактичне здійснення) господарської операції по придбанню Програмного комплексу та послуг по його впровадженню у ТОВ Науково-виробниче підприємство «Інформаційні технології» згідно з договором № 1034/1118-17 від 22.11.2017, суд не надає правову оцінку цим обставинам, а лише робить висновок щодо застосування до згаданої господарської операції податкової пільги по податку на додану вартість.

Стверджуючи про правомірність податкових повідомлень-рішень від 28.10.2021 № 09 і № 09, ГУ ДПС у Сумській області вказує на несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів у вигляді премій за IV квартал 2018 року та ІІI квартал 2019 року.

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізичні особи - резиденти, які володіють та/або користуються (орендують (суборендують), на умовах емфітевзису, постійно користуються) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання; фізичні особи - нерезиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні; податкові агенти.

Об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидентів є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (пункт 163.1 статті 163 ПК України).

Згідно з підпунктом 168.1.1. Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Підпунктами 168.1.2., 168.1.4., 168.1.5. пункту 168.1. статті 168 ПК України передбачено, що податок на доходи фізичних осіб сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до відповідного бюджету або розрахункового документа на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Пунктами 171.1., 171.2. статті 171 Податкового кодексу України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

На виконання пункту 176.2. статті 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, окрім іншого, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок, а також нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, а об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV Податкового кодексу України, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (підпункт 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).

На виконання підпункту 1.6. пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Отже, за змістом вказаних норм, податковий агент зобов`язаний нараховувати і сплачувати до бюджету податок на доходи фізичних осіб і військовий збір одночасно з виплатою доходу, який є об`єктом оподаткування. Разом з цим, у разі коли оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується платнику податку, то податок на доходи фізичних осіб і військовий збір, підлягають перерахуванню до бюджету у строки, встановлені для місячного податкового періоду.

У цій справі судом встановлено, що нарахування Конотопським авіаремонтним заводом «Авіакон» премій за IV квартал 2018 року і за ІІI квартал 2019 року, здійснювалось станом на кінець лютого 2019 року та на кінець грудня 2019 року відповідно, у зв`язку з чим, вказані кошти були включені до оподатковуваних доходів працівників саме за лютий і грудень 2019 року.

З огляду на зазначене, а також беручи до уваги те, що відповідач не надав суду доказів несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб і військового збору з оподатковуваних доходів працівників за лютий і грудень 2019 року, суд вважає податкові повідомлення-рішення від 28.10.2021 № 09 і № 09 такими, що не відповідають критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а позовні вимоги в частині їх скасування такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" до Головного управління ДПС у Сумській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державний концерн "Укроборнпром", про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області від 28.10.2021 № 01, № 0, № 01, № 01, № 01, № 09 та № 09.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення суду складено 13.10.2022.

Суддя С.В. Воловик