Справа № 380/12906/22
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про визнання протиправним рішення,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, просп. Шевченка, 17/19) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з установлення періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років Львівської обласної прокуратури від 25.08.2022, викладене у протоколі №46/2022 засідання комісії в частині щодо неврахування до стажу роботи періоду проходження державної служби з 12.05.1998 по 22.06.2001 у Військовій частині НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 в період з 12.05.1998 по 22.06.2001 працювала на посаді юрисконсульта у Військовій частині НОМЕР_1 та перебувала на державній службі; з 12 грудня 2003 року по сьогодні працює в органах прокуратури на прокурорських посадах. В серпні 2022 року позивач звернулася до Комісії з установлення періоду проходження служби (стажу роботи) Львівської обласної прокуратури із заявою щодо зарахування стажу і виплати надбавки за вислугу років за період роботи з 12.05.1998 по 22.06.2001 на посаді юрисконсульта у Військовій частині НОМЕР_1 . Рішенням комісії з установлення періоду проходження служби (стажу роботи) Львівської обласної прокуратури №46/2022 від 25 серпня 2022 року встановлено, що до періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право позивачу на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, підлягають включенню період роботи в прокуратурі на прокурорських посадах з12 грудня 2003 року по даний час. Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що пунктом 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229 установлено, що «Стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством». Таким чином, стаж державної служби за період роботи до 01 травня 2016 року обчислюється відповідно до законодавства, що діяло в період проходження державної служби. Позивач вважає, що у межах спірних правовідносин відповідач не мав права не врахувати до стажу роботи період проходження нею державної служби з 12.05.1998 по 22.06.2001, який дає їй право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років. Враховуючи вище викладене просить позов задоволити повністю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача, Львівської обласної прокуратури, подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Комісією з установлення періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років не заперечується факт перебування ОСОБА_1 на посадах державної служби та зарахування періоду перебування на посаді юрисконсульта Військової частини НОМЕР_1 до стажу державної служби (стаття 46 Закону України «Про державну службу»), однак, згідно пункту 2 частини сьомої статті 81 ЗУ «Про прокуратуру», при нарахуванні надбавки за вислугу років прокурорам Комісія керується Порядком виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090 (далі - Порядок). Так, згідно вимог підпункту 9 пункту 6 Порядку, до періоду проходження служби, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам зараховується час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою. Разом з тим, до моменту прийняття Порядку, розміри та порядок виплати надбавок за вислугу років працівникам органів прокуратури здійснювались відповідно до Додатку №1 Указу президента України від 20.12.1991 року №11/91 та Порядку виплати надбавки за вислугу років працівникам органів прокуратури, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 07.05.2008 №425, де також не передбачено зарахування до періоду стажу роботи, що дає право на одержання надбавки за вислугу років, часу роботи на посадах державних службовців, які займають службовці без вищої юридичної освіти. Документом, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 вищої юридичної освіти є диплом спеціаліста серія НОМЕР_2 , виданий Львівським національним університетом імені Івана Франка 22 червня 2001 року, згідно якого, у період з 31.07.1995 по 22.06.2001 ОСОБА_1 навчалася на заочній формі навчання та отримала кваліфікацію «Спеціалістюрист». Відповідно до частини шостої статті 31 Закону України «Про державну службу» (далі -Закон), служба управління персоналом у день призначення особи на посаду державної служби організовує складення Присяги державного службовця особою, яка вперше призначається на посаду державної служби. Згідно частини п`ятої статті 36 Закону, особа, яка вперше займає посаду державної служби, набуває статусу державного службовця з дня складення Присяги державного службовця. Запис про прийняття ОСОБА_1 . Присяги державного службовця внесений до трудової книжки з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58, затвердженої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція), а саме, внесений не на 4-5 сторінках, а на 16-17 сторінках трудової книжки ОСОБА_1 , окрім цього, не підтверджений підписом та печаткою роботодавця, який пропустив запис. Так, згідно пункту 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. У випадку пропуску запису, запис вноситься під вже внесеними записами з відміткою - «запис пропущено». Відтак, враховуючи викладене та керуючись нормами законодавства України, зарахуванню до періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам підлягає виключно період з 22 червня 2001 року, а саме з дати отримання диплому про вищу юридичну освіту по даний час.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , з 30.10.2001 року призначена помічником прокурора Шевченківського району м. Львова згідно наказу прокурора Львівської області №1132 від 12.12.2003 року.

В серпні 2022 року позивач звернулася до Комісії з установлення періоду проходження служби (стажу роботи) Львівської обласної прокуратури із заявою щодо зарахування стажу і виплати надбавки за вислугу років за період роботи з 12.05.1998 по 22.06.2001 на посаді юрисконсульта у Військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням комісії з установлення періоду проходження служби (стажу роботи) Львівської обласної прокуратури №46/2022 від 25 серпня 2022 року встановлено, що до періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право позивачу на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, підлягають включенню період роботи в прокуратурі на прокурорських посадах з12 грудня 2003 року по даний час.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

При вирішення вказаного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі Закон № 1697).

Частиною другою статті 15 Закону № 1697 визначено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 16 Закону № 1697 незалежність прокурора забезпечується належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням прокурора.

Соціальне та матеріально-побутове забезпечення прокурора врегульовує розділ ІХ Закону № 1697.

Відповідно до частини 1 статті 81 Закону №1697 заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 81 Закону № 1697 заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за вислугу років.

Частиною сьомою статті 81 Закону № 1697 визначено, що прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.

Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог абзацу другого частини сьомої статті 81 Закону №1697 Кабінет Міністрів України постановою від 09 грудня 2015 року № 1090 затвердив Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, який відповідно до пункту 1 цього Порядку визначає механізм встановлення прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури розміру щомісячної надбавки за вислугу років та обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), що дає право на одержання такої надбавки.

Дія цього Порядку поширюється на прокурорів, військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, слідчих органів прокуратури та інших працівників органів прокуратури (пункт 2 Порядку № 1090).

Надбавка за вислугу років прокурорам виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби в розмірах, зазначених у частині сьомій статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (пункт 3 Порядку № 1090).

Відповідно до підпункту 9 пункту 6 Порядку №1090 до періоду проходження служби, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам, слідчим органів прокуратури, зараховується час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

Установлена надбавка за вислугу років виплачується щомісяця пропорційно відпрацьованому часу або часу служби (пункт 13 Порядку № 1090).

Період проходження служби (стаж роботи), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, обчислюється комісіями з установлення періоду проходження служби (стажу роботи), що утворюються в Офісі Генерального прокурора, регіональних прокуратурах, військових прокуратурах регіонів (абзац перший пункту 14 Порядку № 1090).

Період проходження служби (стаж роботи), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, обчислюється на підставі трудової книжки (особової справи) (у разі наявності) або відомостей про проходження служби (трудову діяльність) з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та інших документів, які відповідно до законодавства підтверджують періоди проходження служби (стаж роботи) (абзац перший пункту 15 Порядку № 1090).

Рішення комісії про обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, оформляється протоколом. Витяги з протоколів засідання комісії друкуються у двох примірниках, які подаються до бухгалтерського та кадрового підрозділів (пункт 16 Порядку № 1090).

Спірні питання, що виникають під час обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, розглядаються відповідними комісіями прокуратур вищого рівня, Офісу Генерального прокурора або в судовому порядку (пункт 17 Порядку № 1090).

Отже, надбавка за вислугу років є складовою заробітної плати прокурора. Розмір такої надбавки залежить від наявного у прокурора стажу роботи. Разом з тим до стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурору, підлягає зарахуванню, зокрема, час його роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

Як встановлено судом з матеріалів справи, Комісія з установлення періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років Львівської обласної прокуратури не зарахувала позивачу до періоду проходження служби, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам, період її роботи з 12.05.1998 по 22.06.2001 на посаді юрисконсульта у Військовій частині НОМЕР_1 з підстави відсутності у позивача у вказаний період роботи вищої юридичної освіти.

Суд погоджується з таким висновком відповідача, оскільки документом, який підтверджує наявність у позивача вищої юридичної освіти, є диплом спеціаліста серії НОМЕР_2 , виданий Львівським національним університетом імені Івана Франка, 22 червня 2001 року, згідно якого, у період з 31.07.1995 по 22.06.2001 ОСОБА_1 навчалася на заочній формі навчання та отримала кваліфікацію «Спеціаліст юрист» (

Таким чином, у спірний період роботи з 12.05.1998 року по 22.06.2001 року позивач обіймав посаду державного службовця, не будучи особою з вищою юридичною освітою. Тому в силу вимог підпункту 9 пункту 6 Порядку № 1090 вказаний період роботи не підлягає зарахуванню позивачу до періоду проходження служби, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам.

Також помилковим, на думку суду, є посилання позивача на пункт 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» та пункт 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, якими установлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством, оскільки предметом спору у цій справі є не питання обчислення стажу державної служби позивача, а питання зарахування періоду роботи (служби) позивача до періоду проходження служби, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам, яке регулюється пунктом 6 Порядку № 1090.

Доводи позивача про те, що вимоги обов`язкової наявності вищої освіти у осіб, які займають посади держслужбовців на час початку її роботи на посаді державного службовця в період з 31.07.1995 року по 22.06.2001 року не було, а тому положення нормативно-правових актів в частині вимог, які стосуються наявності у осіб, що обіймають посади державних службовців, вищої освіти не застосовуються суд відхиляє, оскільки норма підпункту 9 пункту 6 Порядку №1090 є чинною, а тому у відповідача відсутні правові підстави для її незастосування чи неврахування у спірних правовідносинах.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що відповідач правомірно не зарахував період роботи позивача з 12.05.1998 по 22.06.2001 на посаді юрисконсульта у Військовій частині НОМЕР_1 з підстави відсутності у вказаний період роботи в неї вищої юридичної освіти. Відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач довів законність оскаржуваного рішення. Натомість доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до встановлених статтею 139 КАС України правил розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору покладаються судом на нього.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про визнання протиправним рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кухар Н.А.