Справа № 127/11095/22
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/11095/22 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вохмінова О.С.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

14 жовтня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1-го батальйону 2-ї роти 2 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Черниш Є.І. про скасування постанови серії ЕГА № 120688 від 21.12.2020 року про накладення стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Інспектора 1-го батальйону 2-ї роти 2 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Черниш Є.І. про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2022 позовну заяву залишено без руху в зв`язку з несплатою судового збору.

На виконання вимог ухвали, 23.06.2022 позивач подав клопотання про зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати або відстрочення сплати судового збору, яка обґрунтована скрутним матеріальним становищем позивача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2022 позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суду першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які підтверджують скрутне його матеріальне становище.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2022 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліків, виявлених при поданні позовної заяви.

23.06.2022 від позивача надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що в зв`язку з скрутним становищем він не в змозі сплатити судовий.

Крім того, позивачем 23.06.2022 подано клопотання про доручення доказів та надано копії документів на підтвердження свого майнового стану.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2022 позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2022 позивачем не виконано, а тому позовна заява підлягає поверненню на підставі статті 169 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС УКраїни) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, кожна особа має право звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, шляхом подання адміністративного позову, сформованого з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові Великої Палати Верхового Суду від 18.03.2020 року (справа №543/775/17), чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення; разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Згідно із п 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк.

Таким чином, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору можливе виключно за наявності відповідних підстав і є правом, а не обов`язком суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Відповідно до відомостей Пенсійного фонду України, сума заробітку для нарахування пенсії страхувальника ОСОБА_1 за звітний 2021 рік становить 20354,41 грн.

Отже, річний дохід позивача за 2021 рік становить 20354,41 грн., а 5% від його доходу буде становити 1017,72 грн.

З огляду на зазначене, у даному випадку судовий збір у розмірі 496,20 грн. не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік (1017,72 грн.), а тому суд першої інстанції правильно зазначив про відсутність підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або зменшення його розміру, чи звільнення від його сплати.

З приводу підстав: смерті бабусі, за якою позивач здійснював догляд, захворювання опорно-рухового апарату, то вони не передбачені законодавством, а тому відсутні підстави для відстрочення або розстрочення позивачеві сплати судового збору, зменшення його розміру, чи звільнення від його сплати.

Щодо клопотання ОСОБА_1 , викладеного в заяві про усунення недоліків позовної заяви, про заміну первісного відповідача на належного відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України у Вінницькій області міста Вінниця, то воно подане з порушенням ч. 5 ст. 161 КАС України.

Вимоги до змісту клопотання міститься в ст.ст. 166, 167 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не в повному обсязі усунув недоліки позовної заяви, а відтак ії слід повернути позивачеві.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.