Справа № 200/4213/22
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року Справа№200/4213/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )

до 1) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), 2) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3 )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила (з урахуванням уточнення позовних вимог):

- скасувати та визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.05.2022 року № 89 щодо відмови провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі моїх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі моїх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою від 5 вересня 2022 року суд залишив позовну заяву без руху, 7 вересня 2022 недоліки позовної заяві встановлені ухвалою від 5 вересня 2022 року позивачем були усунуті.

Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/4213/22 за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач безпідставно відмовив у перерахунку її пенсії, у зв`язку із тим, що позивач працювала на посадах не віднесених до Постанови КМУ 909, оскільки посада тренер-викладач відносяться до посад педагогічних працівників, а тому позивач має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV. У зв`язку з чим, звернулась до суду із даним позовом.

Відповідач 1 на адресу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому не погодився з задоволенням заявлених вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що згідно Постанови КМУ № 909 «Про перелік закладів освіти, охорони здоров`я та соціального захисту посад робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» відсутня посада тренер-викладач в позашкільних закладах освіти. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області було прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку позивачу пенсії. Отже, дії Управління є правомірними, а вимоги позивача є безпідставними.

Відповідач 2 на адресу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому заперечив проти задоволення заявлених вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що згідно Постанови КМУ № 909 «Про перелік закладів освіти, охорони здоров`я та соціального захисту посад робота на яких дає право на пенсію за вислугу років»

відсутня посада тренер-викладач в позашкільних закладах освіти. Враховуючи вищезазначене, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області винесено рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 20.05.2022 № 89 ОСОБА_1 ..

Позивач надав до суду відповідь на відзив у якому послався на судову практику викладену у Постанові Верховного суду від 13 лютого 2019 року у справі №233/4308/17.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Водночас, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Законом України від 12 серпня 2022 року затверджений Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), перебуває на обліку у відділенні Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як отримувач пенсії за віком.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 20 травня 2022 року про нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що для перерахунку пенсії заявником була надана довідка №31 від 13 грудня 2021 року, в якій зазначено що вона з 26 серпня 1982 року ОСОБА_1 працювала на посаді тренера-викладача відділення баскетболу ДЮСШ №3.

Листом відповідача 1 від 15 червня 2022 року вих. № 2600-0208-8/66763 позивача повідомлено, зокрема про те, що оскільки посада тренер-викладач не передбачена переліком Постанови КМУ № 909 «Про перелік закладів освіти, охорони здоров`я та соціального захисту посад робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області було прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області винесено рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 20 травня 2022 року №89 ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням та діями відповідачів, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Спірним питанням у даних правовідносинах є право позивача на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Також суд зазначає, що загальний трудовий стаж позивача не заперечується відповідачами по справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України від 09 липня 2003 року №1058-VI Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058- VI).

За змістом статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно статті 28 Закону України Про освіту 23 травня 1991 року №1060-XII (далі - Закон №1060-XII), система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно зі статтею 29 Закону №1060-XII, структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Як передбачено статтею 4 Закону України Про позашкільну освіту від 22 червня 2000 року за № 1841-III, з наступними змінами та доповненнями, позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

У відповідності до частини 1 статті 10 Закону України Про освіту № 2145-VIII, невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Тобто позашкільна, у тому числі позашкільна освіта є складовою системи освіти.

Відповідно до статті 21 Закону №1841-III, право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в наданій до суду копії трудової книжки НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 4 жовня 1961 року народження, яка в силу приписів статті 48 Кодексу законів про працю та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, є основним документом, що підтверджує, стаж роботи, містяться записи, про те, що з 26 серпня 1982 року позивач працювала на посаді тренера-викладача відділення баскетболу ДЮСШ №3.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Дитячо-юнацької спортивної школи № 3 Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 31 від 13 грудня 2021 року, ОСОБА_1 дійсно працює з 26 серпня 1982 року по цей час на посаді тренера-викладача відділення баскетболу ДЮСШ №3.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 р. №963 (далі Перелік № 963) затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Суд звертає увагу на те, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія вищезазначеного Переліку № 963, який відносить посаду, зокрема, викладач до педагогічних посад.

Відповідно до пункту е ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

У пункті 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 р. №78, зазначено, що працівникам підприємств, установ, організацій (далі - підприємство), які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота.

Працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах.

Таким чином, на переконання суду, тренера-викладач відділення баскетболу ДЮСШ №3 є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Відповідно до пункту 7-1 частини 1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Як встановлено судом, необхідний стаж у розумінні статті 55 пункту е Закону України Про пенсійне забезпечення у позивача наявний (більше 30 років) та не оскаржується відповідачами.

Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року за № 909, зокрема, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 13.02.2019 р. у справі №233/4308/17, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач позашкільного навчального закладу є педагогічним працівником цього позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем повинен зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні статті 55 пункту е Закону України Про пенсійне забезпечення при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Таким чином, враховуючи викладе тренер-викладач є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти.

Отже, стаж роботи викладачем має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту е статті 55 Закону №1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

Враховуючи все вищезазначене, висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 13 лютого 2019 року у справі №233/4308/17, суд приходить до висновку, що у позивача наявний необхідний спеціальний стаж роботи, а її посада відносяться до посад педагогічних працівників, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, а тому позивач має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV.

Аналогічна позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №456/2087/16-а, висновки якої суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком, станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а отже рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20 травня 2022 року №89 щодо відмови у проведенні позивачу грошової допомоги є протиправним та підлягає скасуванню.

Частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 1 статті 5 КАС України обумовлено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20 травня 2022 року № 89 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 20 травня 2022 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, у розмірі десяти місячних пенсій на підставі пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. за подання даного позову.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог та оскільки протиправне рішення було прийнято відповідачем 2, суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань саме з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до 1) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), 2) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20 травня 2022 року № 89 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 20 травня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення на підставі пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві ) грн. 40 коп.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складено 17 жовтня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар