Справа № 640/30118/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року м. Київ № 640/30118/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві

до акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк»

про застосування заходів реагування

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (надалі - позивач), адреса: 01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 13, до акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк» (надалі - відповідач), адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, буд. 6, в якій позивач просить:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень шляхом зобов`язання Акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк», , відключити джерела електроживлення (розподільчих електрощитів) та накласти печатки на розподільчі електрощитки, які розташовані за адресою: вул. Бульварно-Кудрявська, 6 у Шевченківському районі міста Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Підставами позову вказано порушення відповідачем правил пожежної та техногенної безпеки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк» про застосування заходів реагування та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що під час проведення перевірки відповідача щодо додержання ним вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки було встановлено, що об`єкт перевірки - приміщення АТ «КІБ» експлуатуються з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Відповідач наголошує, що наведені в акті порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому звертає увагу на те, що 11 листопада 2021 року ним було укладено Договори підряду № 1/11/11-2021 та № 2/11/11-2021, згідно яких, відповідачем вчиняються дії, спрямовані на усунення порушень, вказаних в Акті перевірки позивача. Так, згідно з пунктом 1.2. Договору підряду № 2/11/11-2021 до складу робіт входять виконання демонтажних, монтажних та пусконалагоджувальних робіт, котрі не можливо провести за відсутності джерел електроживлення.

Також, відповідач зазначає, що приміщення, експлуатацію якого позивач просить зупинити, використовується як Центральне відділення Банку, що підтверджується повідомленням про відкриття центрального відділення ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» за вих. № 12-74/6-2016 від 21 січня 2016 року. Згідно вказаного повідомлення, приміщення обладнане засобами пожежної сигналізації та протипожежної безпеки, крім того, вказане відділення внесено до Державного реєстру банків.

Відповідач наголошує, що застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення подальшої експлуатації закладу є крайнім заходом, який направлено на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а тому позовні вимоги щодо повного зупинення експлуатації приміщень шляхом зобов`язання відповідача відключити джерела електроживлення (розподільчих електрощитів) та накласти печатки на розподільчі електрощитки, які розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, буд. 6 у Шевченківському районі м. Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, на думку відповідача не є достатньо обґрунтованими для вжиття таких заходів.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій стосовно доводів відповідача про вчинення дій, спрямованих на усунення порушень та укладання договорів підряду № 1/11/11-2021 та № 2/11/11-2021, зазначив, що доказів виконання даних договорів до матеріалів відзиву не надано, тому Головне управління звертає увагу, що формулювання: часткове усунення; початок усунення порушень; завершальний етап усунення порушень не є усуненням усіх порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які зафіксовані в акті перевірки, а ті порушення які залишилися створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Позивач наголошує, що навіть якщо відповідачем здійснювалися якісь дії, направлені на виправлення зауважень та приведення стану пожежної й техногенної безпеки у відповідність до спеціальних норм, що, можливо, зменшило ризик виникнення надзвичайної ситуації, однак це не означає, що вже не існує загрози життю та/або здоров`ю людей, які працюють, навчаються та перебувають на території відповідача.

Позивач просить суд звернути увагу, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, в повній мірі не спростовані та не надано належних доказів щодо їх усунення, а враховуючи наявність порушень правил пожежної безпеки подальша діяльність відповідача створює загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють та перебувають на підприємстві, внаслідок чого є підстави для застосування відповідних заходів реагування.

Відповідач надав суду заперечення по справі, в яких наголосив, що позивачем н надано доказів того, що перелічені в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування саме у вигляді повного припинення використання будівель та споруд.

Також відповідачем подано до суду заяву про подання та долучення доказів, в якій зазначено, що Наказом позивача від 26 січня 2022 року № 106 призначено позапланову перевірку відповідача, на підставі Наказу видано посвідчення № 471 на проведення заходу державного нагляду. За результатами позапланової перевірки, 28 січня 2022 року Шевченківським районним управлінням Головного управління ДСНС України у м. Києві складено Акт № 36, згідно якого відповідачем усунуті виявлені під час планової перевірки порушення щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки згідно припису № 385 від 12 серпня 2021 року.

Також до вказаного Акту, уповноваженою особою відповідача - начальником служби з охорони праці відповідача Тищенко В.В. були надані пояснення, відповідно до яких відповідач не погоджується з порушеннями, які не прийняті позивачем, а саме вказаними в п.п. 2,3,4 та надано Розрахунок часу евакуації людей та відповідності шляхів евакуації в безпечні зони у разі пожежі з приміщень відділення AT «Комерційний Індустріальний Банк» за адресою: м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 6, складеного TOB «Галицький центр пожежного аудиту», надалі - «Розрахунок».

Відповідно до вказаного Розрахунку, проведений розрахунок наявних шляхів евакуації показує, що показники часу для евакуації працівників та відвідувачів в безпечну зону з приміщень відділення банку товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Індустріальний Банк», правонаступником якого є відповідач за адресою: м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 6, знаходяться в межах нормативних значень.

Позивач надав суду пояснення у відповідь на заперечення відповідача та наголосив, що Головним управлінням було проведено позапланову перевірку відповідача, за результатами якої складено акт перевірки № 36 від 28 січня 2022 року, в якому зафіксовано наявність 4 порушення, які залишились не усунутими із первісного акту перевірки, а саме: 1) Приміщення, де встановлені ППКП, достатньо не забезпечені природнім освітленням (не менше ніж 10 % від відповідних норм робочого освітлення) у відповідності до ДСТУ 9047:2020; 2) Ширина у просвіті евакуаційного виходу менша 1 м; 3) Висота у просвіті евакуаційного виходу менша ніж 2м; 4) Внутрішня відкрита сходова клітина (С2) не відокремлена протипожежними перегородками 1-го типу в порушення ДБН в. 1.1-7. Виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на час розгляду справи ніяким чином відповідачем не спростовані, належних та допустимих доказів щодо усунення виявлених порушень відповідачем також не надано, а тому, звертаючись до суду Головне управління діє з метою недопущення виникнення загрози життю та/або здоров`ю людей, тобто діє із дотриманням справедливого балансу між загальними інтересами суспільства, захистом навколишнього природного середовища та здоров`я людини.

Також, стосовно Розрахунку часу евакуації людей позивачем зазначено, що евакуація людей під час пожежі - це вимушений процес виведення людей із зони, де є можливість впливу на них небезпечних чинників пожежі. Необхідними умовами, які забезпечують ефективну евакуацію, є: мінімальний час, за який можна залишити приміщення при пожежах, аваріях; найкоротша відстань від місця аварії до виходу назовні; безпечний шлях проходження людей до виходу. Головне управління зазначає, що розрахунок необхідного часу для евакуації - це спеціальний специфічний розрахунок, за допомогою якого можна визначити максимально можливий інтервал часу для евакуації людей з будівлі, зазнавши будь-якого впливу небезпечних факторів пожежі. Якщо правильно порівняти такий інтервал часу з фактичним часом, який відведений на евакуацію, можна вирахувати рівень забезпечення або ж незабезпечення безпеки для евакуації людей. Розрахунок часу евакуації містить пункти правил вимог до будівлі в цілому і є реальним за умови дотримання ППБУ до конструктивних елементів будівлі так і виконання протипожежних заходів власником.

Враховуючи, що порушення № 2, 3, 4 стосуються конструктивних елементів будівлі, то Головне управління не має підстав вважати ці пункти виконаними, спираючись лише на Розрахунок. Порушення стосовно відсутності проведення відповідних розрахунків на території відповідача в акті перевірки № 36 не зафіксовано. Оскільки, нормами законодавства не передбачено, що наявність розрахункового часу евакуації компенсує зафіксовані порушення, то Головне управління не може підтвердити факт їх усунення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та проти чого не заперечували сторони, Головним управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві було видано Наказ від 03 червня 2021 року № 553 «Про проведення планових перевірок» та згідно Наказу № 553 видано повідомлення від 14.06.2021 №23/1264 та доручено провести планову перевірку приміщення Акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк» щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами проведеної перевірки позивачем складено Акт від 06 серпня 2021 року № 1003, яким встановлено порушення акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк», розташованим за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська 6, вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

1. Пристрої ручного керування систем протипожежного захисту не опломбовані;

2. Приміщення, де встановлені ППКП, достатньо не забезпечені природним та аварійним освітленням (не менше ніж 10 % від відповідних норм робочого освітлення) у відповідності до ДСТУ 9047:2020;

3. Не проведено визначення розрахункового часу евакуації людей з будівлі та приміщень у разі пожежі;

4. Зменшено нормовану ширину евакуаційних шляхів по коридорах будівлі за рахунок одностороннього відчинення дверей з приміщень у бік коридору;

5. Ширина у просвіті евакуаційного виходу менша 1 м;

6. Висота у просвіті евакуаційного виходу менша 2 м;

7. В віконних отворах сходових клітин не передбачено фрамуги для димовидалення загальною площею не менше 1,2 м.кв., які повинні мати пристрої для їх відчинення з рівня сходових площадок, маршів у порушення вимог ДБН В.2.2-9;

8. Допускається замикання дверей на шляхах евакуації 2-го поверху на замок, що важко відчиняється з середини.

9. Не всі евакуаційні виходи обладнані світловими покажчиками «Вихід» білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення у порушення вимог до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

10. Лінії живлення до побутового кондиціонера не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту незалежно від наявності захисту на загальній лінії;

11. Не забезпечено автоматичне відключення наявної в приміщеннях системи вентиляції в разі спрацювання автоматичної пожежної сигналізації відповідно до вимог ДБН В.2. 5-67;

12. Допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж;

13. В приміщенні електрощитової допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами;

14. В приміщенні електрощитової допускається розміщення сторонніх предметів;

15. Електрощитова не відокремлена протипожежними перегородками 1-го типу з протипожежними дверима 2-го типу з класом вогнестійкості ЕІ-30 у порушення вимог ДБН В.2.2-9;

16. Не підтверджено клас вогнестійкості протипожежних дверей в приміщення серверної (комунікаційної) та дипозитарію відповідно ДБН В.2.2-9;

17. Внутрішня відкрита сходова клітина (С2) не відокремлена протипожежними перегородками 1-го типу в порушення ДБН В. 1.1.-7;

18. Автоматичні пожежні сповіщувачі, приймально контрольні прилади, лінійні частини шлейфів АПС, що вичерпали гарантійний термін дії та не сертифіковані на теперішній час в Україні, не замінено на такі що відповідають чинним стандартам відповідно до ДБН 2.5-56;

19. Вогнегасники не навішені на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення;

20. Не розміщено інформацію про заходи безпеки відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії та не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;

21. Використання суб`єктом господарювання приміщені здійснюється без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарюванню вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Вважаючи, що встановлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулось до суду з даним позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень шляхом зобов`язання Акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк», , відключити джерела електроживлення (розподільчих електрощитів) та накласти печатки на розподільчі електрощитки, які розташовані за адресою: вул. Бульварно-Кудрявська, 6 у Шевченківському районі міста Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом цивільного захисту України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V, Законом України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» від 18 січня 2001 року № 2245-ІІІ.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Пунктом 12 частини 1 статі 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів визначені в статті 70 Кодексу цивільного захисту України.

Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Отже, за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва орган державного нагляду звертається з позовом до адміністративного суду, а у разі необхідності вжиття інших заходів реагування (тобто не зупинення роботи) орган державного нагляду складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Таким чином, звернення контролюючого органу до суду щодо вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування - не єдиний спосіб впливу на порушника та уникнення небезпеки персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій, оскільки позивач наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, у тому числі повноваженнями застосування до суб`єктів господарювання певних заходів реагування (зокрема, складання приписів, протоколів, розпоряджень про усунення виявлених порушень вимог техногенної та пожежної безпеки), з огляду на що захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва об`єкту підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідачем під час розгляду справи було надано суду пояснення, в яких зазначено, що за результатами позапланової перевірки, яка була проведена на підставі Наказу від 26 січня 2022 року № 106 та направлення № 471, Шевченківським районним управлінням Головного управління ДСНС України у м. Києві складено Акт № 36, згідно якого відповідачем усунуті виявлені під час планової перевірки порушення щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

До матеріалів справи відповідачем долучено копію Акта перевірки від 28 січня 2022 року № 36, відповідно до якого, за результатами позапланової перевірки акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк», розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 6, виявлено лише чотири порушення, а саме:

1. Приміщення, де встановлені ППКП, достатньо не забезпечені природним та аварійним освітленням (не менше ніж 10 % від відповідних норм робочого освітлення) у відповідності до ДСТУ 9047:2020;

2. Ширина у просвіті евакуаційного виходу менша 1 м;

3. Висота у просвіті евакуаційного виходу менша 2 м;

4. Внутрішня відкрита сходова клітина (С2) не відокремлена протипожежними перегородками 1-го типу в порушення ДБН В.1.1.-7

Тобто, з наведеного вбачається, що інші 17 порушень, встановлені в Акті від 06 серпня 2021 року № 1003 станом на момент прийняття даного рішення - відсутні.

Слід зазначити, що Кодекс цивільного захисту України пов`язує застосування заходів реагування з виявленням порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень об`єкту перевірки є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 810/4274/17.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 28 квітня 2021 року по справі № 640/10129/20, поняття загрози життю та здоров`ю є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі спори розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

Суд зауважує, що при обранні заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень шляхом зобов`язання Акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк» відключити джерела електроживлення (розподільчих електрощитів) та накласти печатки на розподільчі електрощитки, які розташовані за адресою: вул. Бульварно-Кудрявська, 6 у Шевченківському районі міста Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

При цьому, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення.

В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності ), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 815/6365/17, від 28 квітня 2021 року по справі № 640/10129/20.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено вище, відповідачем усунуто частину виявлених позивачем порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, а на момент розгляду справи залишилися не усуненими лише чотири порушення з двадцяти одного.

Між тим, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві не надано доказів на підтвердження того, що наявність лише вказаних чотирьох порушень, зафіксованих Актом № 36 створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Таким чином, дослідивши надані сторонами пояснення, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, а також зазначає, що захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

За таких обставин та правового врегулювання суд дійшов висновку, що виявлені порушення не є підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкту перевірки, отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно з частиною 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк» про застосування заходів реагування - відмовити.

2. Судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова