Справа № 440/6065/22
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/6065/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Лікарсько-консультативної Комісії Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лікарсько-консультативної Комісії Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" , в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення, яке оформлене протоколом №79 від 15.06.2022, видане ЛКК «ДМКЛ ПМР» щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.04.2021;

- зобов`язати ЛКК «ДМКЛ ПМР» провести повторне засідання комісії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.04.21 відносно надання висновку ОСОБА_1 про те, що її син - ОСОБА_2 мав медичні показання для визнання його дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення відповідача, оформлене протоколом №79 від 15.06.2022, яким відмовлено в задоволенні заяви про надання письмового висновку ЛКК про те, що її син ОСОБА_2 мав медичні показання для визнання дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, для можливості отримання позивачем пенсії за віком у 50 років, є незаконним та необґрунтованим, оскільки всупереч пункту 3 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям" від 21.11.2013 № 917 до складу лікарсько-консультативної комісії не включено дитячого лікаря-психолога або практичного психолога, при цьому у засіданні ЛКК брав участь ОСОБА_3 - завідувач отоларингологічного відділення, який не зазначений у наказі № 1 від 04.01.2021 як член ЛКК, натомість до участі у засіданні ЛКК не запрошена лікуючий лікар сина позивача - ОСОБА_4 , яка могла надати свідчення, що мали значення для розгляду заяви позивача. Стосовно змісту прийнятого рішення ЛКК, позивач вказувала на невідповідність зроблених висновків членів ЛКК наявній медичній документації, частина якої (медичні карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 за 1995 р. та 1996 р.) втрачена з вини відповідача. Наголошувала, що комісією на час прийняття рішення не були витребувані та не взяті до уваги висновки вузькопрофільних спеціалістів, зокрема, не надана оцінка спеціаліста з реабілітації, психолога.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У наданому до суду відзиві на позовну заяву /а.с. 95 - 101/ відповідач заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що у разі, якщо ОСОБА_1 вважає рішення ЛКК КП "ДМКЛМ ПМР" необґрунтованим, вона має право оскаржити його до вищої за рівнем комісії або звернутися до МСЕК з метою вирішення питання про наявність медичних показань для визнання сина дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Стверджував, що у дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно наявної медичної документації відсутні медичні показання для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, при цьому дитина визнана "інвалідом дитинства" тільки в 1999 році, коли їй виповнилося повних 8 років за відсутності підстав для такого визнання з огляду на відсутність єдиної необхідної умови "неможливість самостійного дихання без трахеостомічної трубки", надалі протоколом ЛКК № 16 від 30.06.2004 дитині пролонговано інвалідність із заключенням "Папіломатоз гортані з порушенням функції дихання після неефективного кількаразового оперативного втручання", хоча ефективне оперативне втручання проведено 25.06.2004, за п`ять діб до висновків ЛКК. Стосовно відсутності у протоколі ЛКК лікаря-психолога або практичного психолога, реабілітолога, зазначав, що склад комісії включає лікарів - спеціалістів підрозділів, які залучаються у разі необхідності, водночас їх присутність під час розгляду заяви позивача не була необхідною, як і лікуючого лікаря, який запрошується тільки на перше засідання ЛКК при встановленні інвалідності. Крім того, звертав увагу на те, що склад лікарсько-консультативної комісії оновлюється щорічно, і на 2022 рік затверджений наказом по лікувальному закладу № 1 від 04.01.2022 "Про затвердження комісій, Рад та відповідальних осіб по КП "ДМКЛ ПМР".

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху /а.с. 59/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с. 68/.

19 серпня 2022 року до суду надійшло клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву /а.с. 82 - 84/, яке задоволено ухвалою суду від 17 серпня 2022 року /а.с. 91/.

14 вересня 2022 року позивачем подано до суду відповідь на відзив /а.с. 125 - 129/, в якій висловлено незгоду із доводами відповідача у відзиві на позовну заяву, вказуючи, що відповідачем проігноровано встановлені юридичні факти, а саме, інвалідність сина позивача з 27.01.1999 із подальшою пролонгацією, а також медичний висновок Центральної дитячої спеціалізованої ЛКК від 04.08.199 № 701, яким підтверджено, що захворювання та інвалідність пов`язані із наслідками аварії на ЧАЕС, натомість заперечується факт надання інвалідності з точки зору власного бачення протікання хвороби голови комісії. Також позивач наполягала на неповноважному складі комісії та невідповідності висновків щодо обставин хвороби її сина у спірному рішенні.

16.09.2022 до суду від відповідача надійшли пояснення, в яких останній зазначив, що ЛКК не може бути відповідачем у справі, оскільки ЛКК на відміну від Медико-соціальної комісії не окрема юридична структура, не має повноважень, а документи ЛКК готуються на бланках того лікувального закладу, в якому вона створена та затверджуються печаткою цього лікувального закладу /а.с. 133-134/.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , копія кого наявна у справі /а.с. 67/.

З 27.01.1999 ОСОБА_2 встановлено інвалідність у зв`язку із захворюванням "Папіломатоз гортані, стан після оперативного лікування", що відповідає розділу І пункту 2 наказу МОЗ України № 175 від 05.12.1991, про що складено протокол № 5 від 27.01.1999 /а.с. 117/ та видано медичний висновок на дитину - підлітка - інваліда з дитинства №5 від 27.01.1999 Дитячої МКЛ м. Полтави /а.с. 44/.

Згідно з експертним висновком Центральної дитячої спеціалізованої ЛКК по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 701 від 04.08.1999 /а.с. 120/ наявне захворювання "Папіломатоз гортані, рецидивуючий перебіг" відповідає розділу "Новоутворення" Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується при тривалому впливі на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (Наказ МОЗ України від 17.05.97 № 150), захворювання пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС, інвалідність пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС до строку дії існуючої інвалідності по даному захворюванню (наказ МОЗ від 05.12.1991 № 175). Висновок дійсний до 04.10.2008.

Протоколом Дитячої МКЛ м. Полтави № 16 від 30.06.2004 /а.с. 118/ , складеним щодо дитини ОСОБА_2 , підтверджено, що захворювання "Папіломатоз гортані з порушенням функції дихання після неефективного кількаразового оперативного лікування" відповідає переліку захворювань наказу МОЗ № 454 від 08.11.2001, розділ ХІХ пункт 3 підпункт 3.13., видано медичний висновок про дитину-інваліда до 16 років № 16 від 30.06.2004 /а.с. 45/.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 110861 /а.с. 16/, за наслідками повторного огляду встановлено ОСОБА_2 другу групу інвалідності з 24.12.2021 - інвалід з дитинства, захворювання, пов`язані з дією іонізуючих факторів внаслідок аварії на ЧАЕС, безтерміново.

Позивач звернулася до Директора КП "Дитячої МКЛ ПМР" Савченко Л.П. із заявою від 07.04.2021 (зареєстровано 08.04.2021 за вх. №515), в якій просила надати медичний висновок ЛКК про те, що її син ОСОБА_2 мав медичні показання для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення 6-річного віку /а.с. 42/.

До заяви позивач додала копії власного паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, свідоцтва про народження ОСОБА_2 , довідки про призначення соціальної пенсії від 12.03.1999, експертного висновку від 04.08.1999 №701 /а.с. 120/, консультативного висновку №003391, медичної карти стаціонарного хворого №2061 за 1999 рік /а.с. 20/, виписки з історії хвороби №2061 за 1996 рік /а.с. 48/, виписки з історії хвороби №398228 за 1997 рік.

29.04.2021 позивач заявою додала медичний висновок №5 від 27.01.1999 та медичний висновок №16 від 30.06.2004 /а.с. 43-45/.

За наслідками розгляду цієї заяви та доданих документів в.о. директора Дитячої МКЛ надала відповідь (лист від 30.04.2021 вих. №1040), якою повідомила, зокрема, що надання висновку, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку є правом, а не обов`язком лікувального закладу. Дане питання не підлягає розгляду ЛКК лікувального закладу за давністю випадку та відсутністю необхідної медичної документації.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі № 440/7355/21 позов ОСОБА_1 до Лікарсько-консультативної комісії Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради", виконуючої обов`язки директора Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" Карпової Юлії Миколаївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Лікарсько-консультативної комісії Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.04.2021 вх №515 відповідно до Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917. Зобов`язано Лікарсько-консультативну комісію Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" від 08.04.2021 вх №515 відповідно до Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 №917 з прийняттям відповідного висновку по суті звернення. В решті вимог - позов залишено без задоволення.

Лікарсько-консультативною комісією Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" розглянуто лист ОСОБА_1 до Директора КП "ДМКЛ ПМР" Савченко Л.П. від 07.04.2021 (зареєстрований 08.04.2021 за № 515), за наслідками розгляду оформлено протокол № 79 від 15.06.2022 /а.с. 104-106/.

В даному протоколі членами комісії зроблено наступний висновок:

"1. Неможливо надати підтвердження про те, що дитина ОСОБА_5 має бути визнаним таким, що мав інвалідність до 6-ти років. Захворювання можливо і наступило раніше, проте захворювання та інвалідність - це різні речі.

2. В січні 1999 року та в червні 2004 року призначення інвалідності та її пролонгація ОСОБА_5 по захворюванню "Папіломатоз гортані" були проведені без належного обґрунтування.

3. Підстав для визнання дитини ОСОБА_6 інвалідом дитинства до 6-ти років не було і немає."

Вважаючи рішення про відмову в задоволенні заяви, оформлене протоколом Лікарсько-консультативної комісії Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" № 79 від 15.06.2022, протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За приписами частини першої статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 № 2801-XII заклад охорони здоров`я - юридична особа незалежно від форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основними завданнями яких є забезпечення медичного обслуговування населення та/або надання реабілітаційної допомоги на основі відповідної ліцензії та забезпечення професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.

Відповідно до пункту 3 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 №917 (надалі - Положення №917), лікарсько-консультативні комісії (далі - комісії) функціонують у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Утворюються в установленому порядку такі комісії: центральна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, центральні обласні, центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні комісії), міські, районні, міжрайонні, районні в містах комісії. Центральні комісії утворюються за рішенням Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Центральна комісія МОЗ утворюється та функціонує за рішенням МОЗ у порядку, встановленому Міністерством.

Склад центральної комісії МОЗ та її чисельність затверджуються МОЗ.

Міські, районні, міжрайонні, районні у містах комісії утворюються за рішенням керівника відповідного закладу охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурного підрозділу з питань охорони здоров`я місцевих держадміністрацій.

У рішенні про утворення центральних комісій, комісій визначається їх персональний склад, місце та розпорядок роботи.

До складу комісії входять голова, лікарі за спеціальностями, спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або практичний психолог.

У засіданнях комісії можуть брати участь представники органів соціального захисту населення, психолого-медико-педагогічних консультацій, а також у разі потреби - представники державної служби зайнятості, інших підприємств, установ та організацій (за згодою).

Відповідно до пункту 4 Положення №917 організаційною формою роботи комісій є засідання. Періодичність проведення засідань комісії визначається її головою, але не рідше одного разу на місяць.

Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням. Висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації дитини з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, іншими підприємствами, установами та організаціями, в яких навчаються або перебувають діти (пункти 5, 6 Положення № 917).

Згідно з підпунктом 6 пункту 7 Положення №917 комісії надають висновок про:

звільнення від державної підсумкової атестації учнів (вихованців) навчальних закладів системи загальної середньої освіти за станом здоров`я;

звільнення від навчальних предметів: фізичної культури, трудового навчання (технології) тощо;

переведення на індивідуальну форму навчання за станом здоров`я;

неповний день для навчання або неповний робочий тиждень;

потребу дитини в дієтичному харчуванні;

потребу дитини з інвалідністю у транспортуванні до навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, реабілітаційних установ та інших установ, які надають соціальні послуги;

те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

Відповідно до пунктів 9, 10 Положення № 917, основною формою роботи комісії є засідання. Рішення комісії приймається більшістю голосів. У разі рівного розподілу голосів голос голови комісії є вирішальним.

Відомості щодо результатів проведення медико-соціальної експертизи і прийнятих рішень вносяться до медичного висновку на дитину з інвалідністю та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою закладу охорони здоров`я.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз викладених правових норм свідчить, що міські, районні, міжрайонні, районні у містах лікарсько-консультативні комісії утворюються за рішенням керівника відповідного закладу охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурного підрозділу з питань охорони здоров`я місцевих держадміністрацій, функціонують у відповідних закладах охорони здоров`я, та мають повноваження, зокрема, щодо надання висновку про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

При цьому суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають: жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

Згідно з пунктом 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2011 року № 22-1, визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Отже, висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, є документом, який дає можливість опосередковано підтвердити факт догляду матері за дитиною, яка мала право на отримання статусу дитини-інваліда до досягнення шестирічного віку, що є підставою для призначення пенсії матері дитини-інваліда за умов, передбачених положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

За приписами пунктів 7, 9 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем є суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Враховуючи викладене, спір щодо оскарження рішення лікарсько-консультативної комісії, яке є обов`язковим для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб, належить до юрисдикції адміністративного суду, і належним відповідачем у такій справі є лікарсько-консультативна комісія, незважаючи на відсутність у неї статусу юридичної особи.

За таких обставин суд відхиляє твердження відповідача про те, що ЛКК не може бути відповідачем у справі.

Предметом спору в цій справі є рішення відповідача, оформлене протоколом Лікарсько-консультативної комісії Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" № 79 від 15.06.2022.

Судом встановлено, що наказом Комунального підприємства "Дитяча клінічна лікарня Полтавської міської ради" "Про затвердження комісій, Рад та відповідальних осіб по КП "ДМКЛ ПМР" на 2022 рік" № 1 від 04.01.2022 затверджено склад лікарсько-консультативної комісії з 04.01.2022 /а.с. 102-103/.

До складу даної комісії увійшли:

Вернигора С.І. - медичний директор, голова;

Ананевич О.І. - завідувач відділення "Педіатрія № 1", секретар;

Щербань І.М. - завідувач приймального відділення;

Хмілевський Д.В. - в.о. завідувача хірургічного відділення;

Литовченко Д.М. - завідувач ВАІТ;

Щербань О.А. - завідувач відділенням раннього дитинства з неонатальними ліжками;

Волошина В.В. - завідувач відділення "Педіатрія №2";

Шевченко С.М. - завідувач онкогематологічного відділення;

Малікова В.В. - завідувач офтальмологічного відділення;

Балинський В.О. - завідувач отоларингологічного відділення;

Боскін Г.Л. - завідувач ортопедо-травматологічного відділення;

Черевко І.Г. - завідувач відділення ендокринних та орфанних захворювань;

Дикун Н.С. - завідувач ДПВ №1;

Сидоренко О.П. - завідувач ДПВ №2;

Дудник В.В. - завідувач ДПВ №3;

Лікарі спеціалісти підрозділів.

З протоколу Лікарсько-консультативної комісії Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" № 79 від 15.06.2022 встановлено, що присутніми на засіданні по розгляду листа ОСОБА_1 до Директора КП "ДМКЛ ПМР" Савченко Л.П. від 07.04.2021 були: Вернигора С.І. - медичний директор, голова; Ананевич О.І. - завідувач відділення "Педіатрія № 1", секретар; Щербань І.М. - завідувач приймального відділення; Хмілевський Д.В. - в.о. завідувача хірургічного відділення; Литовченко Д.М. - завідувач ВАІТ; Щербань О.А. - завідувач відділенням раннього дитинства з неонатальними ліжками; Волошина В.В. - завідувач відділення "Педіатрія №2"; Шевченко С.М. - завідувач онкогематологічного відділення; Малікова В.В. - завідувач офтальмологічного відділення; Балинський В.О. - завідувач отоларингологічного відділення; Боскін Г.Л. - завідувач ортопедо-травматологічного відділення; Черевко І.Г. - завідувач відділення ендокринних та орфанних захворювань; Дикун Н.С. - завідувач ДПВ №1; Сидоренко О.П. - завідувач ДПВ №2; Дудник В.В. - завідувач ДПВ №3.

Таким чином, під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.04.2021 про надання медичного висновку ЛКК про те, що її син ОСОБА_2 мав медичні показання для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення 6-річного віку, не було залучено інших лікарів спеціалістів підрозділів, як передбачено наказом Комунального підприємства "Дитяча клінічна лікарня Полтавської міської ради" "Про затвердження комісій, Рад та відповідальних осіб по КП "ДМКЛ ПМР" на 2022 рік" № 1 від 04.01.2022, зокрема, лікаря-психолога або практичного психолога.

Суд зазначає, що пунктом 3 Положення №917 встановлено, що до складу комісії входять голова, лікарі за спеціальностями, спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або практичний психолог.

Таким чином законодавством передбачена обов`язковість залучення до складу комісії спеціаліста з реабілітації, лікаря-психолога або практичного психолога поряд із лікарями-спеціалістами.

Разом з тим, під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.04.2021 до складу комісії лікаря-психолога або практичного психолога, спеціаліста з реабілітації не залучено, що не відповідає вимогам Положення №917.

Крім того, суд погоджується із доводами позивача про доцільність залучення до участі у засіданні комісії лікуючого лікаря дитини ОСОБА_2 з метою повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин, хоч Положенням № 917 така участь лікаря при вирішенні спірного питання не визначена як обов`язкова.

Щодо змісту протоколу, суд бере до уваги, що у протоколі зазначено, що "...Дитина ОСОБА_7 вперше знаходився на стаціонарному лікування в отоларингологічному відділенні Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтава (по журналам руху хворих) з 11.11.1995 р. по 16.11.1995 р. із діагнозом: Двобічний гострий середній перфоративний отит. Неодноразово оглядався лікарем дитячим отоларингологом, ніяких даних за папіломатоз гортані не було.

В жовтні 1996 року дитина була на госпіталізації у відділенні отоларингології НСДК «ОХМАТДИТ» 14.10.1996р.-24.10.1996р. з діагнозом «Папіломатоз гортані», прооперований 15.10.1996р., лікуючий лікар професор ОСОБА_8 . Виписаний в задовільному стані. Дихання вільне. Питання про встановлення інвалідності не піднімалося. Одразу після виписки з НСДЛ «ОХМАТДИТ» знаходився на лікуванні в отоларингологічному відділенні ДМКЛ м. Полтави із діагнозом: «Папіломатоз гортані» з 25.10.1996 р. по 19.11.1996 р., через три тижні після настання 6-ти річного віку. Даних за дихальну недостатність немає. Питання про встановлення інвалідності, під час цього перебування в стаціонарі з метою видалення папілом, не ставилося через відсутність показань" (завідуючий отоларингологічним відділенням ОСОБА_9 ).

Крім того, вказано, що "...Відповідно до наказу МОЗ України від 05.12.1991 року №175 «Про «Перелік медичних показань» та «Порядок видачі медичних висновків дітям - інвалідам з дитинства віком до 16 років»», згідно розділу І «Переліку медичних показань», п.2 "Ураження внутрішніх органів та систем. Вроджені та здобуті захворювання та трахеї, патологічні стани, що призводять до стійкого порушення функції дихання» єдиним показанням для призначення інвалідності була «Неможливість постійного дихання без трахеостомічної трубки». Дитині ОСОБА_2 трахеотомія не проводилася та трахеостомічна трубка не ставилася. Тобто, призначення інвалідності неправомірне" (медичний директор С. Вернигора).

Таким чином, в даному протоколі комісією надано оцінку правомірності визнання дитини з інвалідністю ОСОБА_2 , водночас вирішення питання про правомірність інших рішень щодо призначення (пролонгації) інвалідності не належить до компетенції лікарсько-консультативної комісії, передбаченої Положенням № 917.

Натомість відповідно до пп. 2 п. 8 Положення № 917 Центральні комісії перевіряють за зверненням дитини з інвалідністю віком понад 15 років, батьків або законних представників дитини з інвалідністю правомірність прийнятих міськими, районними, міжрайонними, районними в містах комісіями рішень щодо встановлення інвалідності.

Також суд звертає увагу на те, що у жовтні 1996 року, тобто майже одразу після досягнення шестирічного віку, дитина ОСОБА_7 був на госпіталізації у відділенні отоларингології НСДК «ОХМАТДИТ» 14.10.1996р.-24.10.1996р. з діагнозом «Папіломатоз гортані» та прооперований 15.10.1996 р. Отже, очевидним є факт виникнення захворювання дитини до досягнення шестирічного віку.

Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність; інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

За змістом виписки з історії хвороби відділення отоларингології НСДК «ОХМАТДИТ» № 2061 від 21.10.1996 /а.с. 48/, діагноз дитини ОСОБА_2 встановлено «Папіломатоз гортані. ДН ІІ ст. D 14.1».

При цьому згідно з Порядком видачі медичного висновку охорони здоров`я України дітям-інвалідам віком до 16 років, затвердженим наказом МОЗ України від 05.12.91 N 175, чинним на час складення виписки (втратив чинність на підставі Наказу МОЗ N 482 від 04.12.2001) показанням для визначення інвалідності у дітей є патологічні стани, які виникають при уроджених, спадкових, здобутих захворюваннях та після травм.

В розділі I "Переліку" включені захворювання та патологічні стани, що супроводжуються різким порушенням функцій організму, частковим обмеженням життєдіяльності, соціальною дезадаптацією, при прогнозуванні повного або часткового відновлення порушених функцій органів та систем.

В розділі 2 включені патологічні стани, які призводять до значного обмеження життєдіяльності, соціальної дезадаптації, повної неспроможності до самообслуговування при різко виражених необоротних порушеннях функцій органів та систем.

У протоколі ЛКК № 79 від 15.06.2022 викладено твердження про неправомірність призначення інвалідності дитині ОСОБА_2 із посиланням на те, що відповідно до наказу МОЗ України від 05.12.1991 року №175 «Про «Перелік медичних показань» та «Порядок видачі медичних висновків дітям - інвалідам з дитинства віком до 16 років»», згідно розділу І «Переліку медичних показань», п.2 "Ураження внутрішніх органів та систем. Вроджені та здобуті захворювання та трахеї, патологічні стани, що призводять до стійкого порушення функції дихання» єдиним показанням для призначення інвалідності була «Неможливість постійного дихання без трахеостомічної трубки». Разом з тим, відповідачем не проаналізовано положення розділу 2 Переліку у розрізі захворювання дитини.

Також суд звертає увагу на те, що згідно з Переліком медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 16 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 N 454/471/516 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2001 р. за N 1073/6264) захворювання з кодом згідно з міжнародною класифікацією D 14.1. - "доброякісне новоутворення органів дихання (трахеї, бронхів і легень, плеври), діафрагми. Стан після операції" (дихальна недостатність ІІ - ІІІ ступеню) віднесено до захворювань та патологічних станів, що дають право на одержання державної соціальної допомоги строком до 16 років.

Суд наголошує, що дитині ОСОБА_2 встановлено інвалідність з 27.01.1999 (протокол № 5 від 27.01.1999 /а.с. 117/ та медичний висновок на дитину - підлітка - інваліда з дитинства №5 від 27.01.1999), пролонговано з 30.06.2004 (протокол Дитячої МКЛ м. Полтави № 16 від 30.06.2004 /а.с. 118/, медичний висновок про дитину-інваліда до 16 років № 16 від 30.06.2004 /а.с. 45/), експертним висновком Центральної дитячої спеціалізованої ЛКК по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 701 від 04.08.1999 /а.с. 120/ встановлено, що захворювання пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС, інвалідність пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС до строку дії існуючої інвалідності по даному захворюванню (наказ МОЗ від 05.12.1991 № 175), і наразі ОСОБА_2 відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 110861 /а.с. 16/, має другу групу інвалідності з 24.12.2021 - інвалід з дитинства, захворювання, пов`язані з дією іонізуючих факторів внаслідок аварії на ЧАЕС, безтерміново.

З огляду на викладене, висновок ЛКК від 15.06.2022 № 79 про те, що підстав для визнання дитини ОСОБА_6 інвалідом дитинства до 6-ти років не було і немає (п. 3), в січні 1999 року та в червні 2004 року призначення інвалідності та її пролонгація ОСОБА_5 по захворюванню "Папіломатоз гортані" були проведені без належного обґрунтування (п. 2) є безпідставним та необґрунтованим.

Стосовно пункту 1 висновку про те, що неможливо надати підтвердження про те, що дитина ОСОБА_5 має бути визнаним таким, що мав інвалідність до 6-ти років, суд зазначає, що такий висновок не є достатньо мотивованим, оскільки зроблений лише на підставі даних Журналу руху хворих в період 1995 - 1996 роки, який містить відомості про діагноз закладу, який направив хворого, тоді як медична документація (медичні картки стаціонарного хворого) за 1995 - 1996 роки, яка б містила детальну інформацію щодо захворювання відсутня (в Протоколі № 79 від 15.06.2022 зазначено, що "медичні картки стаціонарного хворого за 1995 рік та за 1996 рік відсутні в архіві. Вірогідно, вони не були повернені до архіву після проведення засідання ЛКК з метою встановлення інвалідності 27.01.1999 року (протокол №5 від 27.01.1999р.)".

Крім того, висновок зроблено виходячи із загальних понять про захворювання "Папіломатоз гортані", а не детального аналізу захворювання дитини ОСОБА_2 , яке згідно з випискою з історії хвороби відділення отоларингології НСДК «ОХМАТДИТ» № 2061 від 21.10.1996 /а.с. 48/, встановлено, як «Папіломатоз гортані. Дихальна недостатність ІІ ступеню. D 14.1».

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що позивач має право оскаржити рішення ЛКК КП "ДМКЛМ ПМР" до вищої за рівнем комісії або звернутися до МСЕК з метою вирішення питання про наявність медичних показань для визнання сина дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, оскільки передбачені законодавством альтернативні дії не є перешкодою для звернення позивача безпосередньо до суду за захистом порушених прав.

Отже, суд приходить до висновку, що рішення відповідача, оформлене протоколом Лікарсько-консультативної комісії Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" № 79 від 15.06.2022, прийнято без дотримання встановленої чинної законодавством процедури, без з`ясування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Обираючи належний та достатній спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Лікарсько-консультативну комісію Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" провести повторне засідання комісії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.04.2021 (зареєстровано 08.04.2021 за вх. №515) відносно надання висновку ОСОБА_1 про те, що її син - ОСОБА_2 мав медичні показання для визнання його дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, з урахуванням висновків суду.

Отже, позов підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу положень частини першої статті 4 вказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2481 гривні.

Таким чином, за подання даного позову позивач повинен був сплатити 992,40 грн.

Разом з тим, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2985,00 грн, що підтверджується квитанцією № 151206462 від 05.07.2022.

Отже, при задоволенні позову суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" (вул. О.Бідного, 2, м. Полтава, 36004, ) на користь ОСОБА_1 витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 992,40 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Лікарсько-консультативної комісії Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" (вул. О.Бідного, 2, м. Полтава, 36004, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Лікарсько-консультативної комісії Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради", оформлене протоколом № 79 від 15.06.2022.

Зобов`язати Лікарсько-консультативну комісію Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" провести повторне засідання комісії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.04.2021 (зареєстровано 08.04.2021 за вх №515) відносно надання висновку ОСОБА_1 про те, що її син - ОСОБА_2 мав медичні показання для визнання його дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" (вул. О.Бідного, 2, м. Полтава, 36004, ) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол