Справа № 260/300/22
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2022 рокум. Ужгород№ 260/300/22
10:45 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Шестак Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився;

представник позивача: адвокат Ковач Іван Васильович,

відповідач 1: Головне управління ДФС в Закарпатській області представник не з`явився;

відповідач 2: Державна фіскальна служба України представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ), Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання незаконним наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 04 жовтня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 14 жовтня 2022 року.

19 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області, Державної фіскальної служби, якою просить: 1) визначити протиправним та скасувати наказ № 1566-0 від 15 грудня 2021 тимчасово виконуючого обов`язки Голови, Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Анатолія Александрова, за якими був звільнений капітан податкової міліції ОСОБА_1 з посади капітана податкової міліції, заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області; 2) визнати протиправним та скасувати наказ №134-о від 16 грудня 2021 року голови комісії з реорганізації Головного управління - тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління ДФС у Закарпатській області Кардаш Ігоря Любомировича; 3) поновити ОСОБА_1 на займану на час звільнення посаду, заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області капітана податкової поліції; 4) стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

24 січня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання. Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області надати суду довідку про доходи ОСОБА_1 під час перебування на посаді заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області з урахуванням виплат за останні два фактично відпрацьовані календарні місяці згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, які передували звільненню та всі докази, якими керувався відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів. Витребувано від Державної фіскальної служби України Наказ № 22-рг від 23 липня 2021 року "Про вивільнення працівників Державної фіскальної служби України".

01 липня 2022 року ухвалою суду повторно витребувано від Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області довідку про доходи ОСОБА_1 під час перебування на посаді заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області з урахуванням виплат за останні два фактично відпрацьовані календарні місяці згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, які передували звільненню та всі докази, якими керувався відповідач 1 при прийнятті оскаржуваних наказів та від Державної фіскальної служби України Наказ № 22-рг від 23 липня 2021 року "Про вивільнення працівників Державної фіскальної служби України" та інші докази, якими керувався відповідач 2 при прийнятті оскаржуваних наказів.

Зважаючи на те, що відповідачами вимог ухвал Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року та від 01 липня 2022 року у встановлений судом строк не виконано, документів не подано, причин їх неподання не повідомлено, суд дійшов до висновку про наявність підстав для застосування до відповідачів заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

17 серпня 2022 року ухвалою суду стягнуто в дохід Державного бюджету України з відповідача 1: Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області - штраф в розмірі 2 508,00 гривень та з відповідача 2: Державної фіскальної служби України - штраф в розмірі 2 508,00 гривень.

17 серпня 2022 року ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що ні текстом постанови КМУ від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», від 12.05.2021 року "Про утворення бюро економічної безпеки України", ні текстом підпункту 4 пункту 21 Порядку заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією та ліквідацією Міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, ні текст підпункту 2 ч.10 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Бюро економічної безпеки України", що оприлюднені і є діючими на офіційному сайті Верховна Рада України, на день подання до суду цієї позовної заяви, не передбачено звільнення 20.12.2021 року ОСОБА_1 з посади капітана податкової міліції, заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області. Більше того, немає жодного рішення Кабінету Міністрів України на виконання підпункту 2 ч.10 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» про ліквідацію Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Закарпатській області, в т.ч. і в редакції Закону України № 1774-ІХ від 22.09.2021, що застосовується з 25 вересня 2021 року, за якою передбачено КМУ не пізніше восьми місяців з дня набрання чинності цим Законом забезпечити ліквідацію Державної фіскальної служби України, а також не створено ні ліквідаційну комісію Державної фіскальної служби України, ні ліквідаційну комісію Головного управління ДФС у Закарпатській області, а звільнення ОСОБА_1 здійснив голова комісії із реорганізації в порушення вимог постанови КМУ від 20 жовтня 2011 p. № 1074. Утворення комісії з припинення ГУ ДФС у Закарпатській області, затвердження голови комісії та визначення строку реорганізації у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про припинення ГУ ДФС у Закарпатській області віднесено виключно до компетенції міністра. Однак, немає жодних належних допустимих письмових доказів у розумінні ст.ст.72-74 КАС України, що Кабінетом Міністрів України було прийнято рішення про припинення ГУ ДФС у Закарпатській області, в тому числі і її структурного підрозділу та немає доказів, що Міністром було утворено комісію із реорганізації або ліквідації та затверджено головою комісії із реорганізації ОСОБА_2 . Крім того, зазначає, що відбувається реорганізація ГУ ДФС у Закарпатській області шляхом приєднання до ГУ ДПС у Закарпатській області у відповідності до постанови КМУ від 19.06.2019 р. № 537, однак відповідачем з 26 липня 2021 року по день звільнення позивачу не була запропонована жодна вакантна посада.

Відповідачами відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 24 січня 2022 року, не надано та не повідомлено суду поважні причини його ненадання.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач 1 у судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 13 вересня 2022 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідач 2 у судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 16 вересня 2022 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

2. Обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 у період з 06 червня 2014 року по 20 грудня 2021 року проходив службу в органах податкової міліції, (а.с. 21-25).

23 липня 2021 року ОСОБА_1 , заступника начальника управління - начальник першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області, попереджено про наступне звільнення із займаної посади та податкової міліції ДФС відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України на підставі підпункту «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (зі змінами) у зв`язку з повним скороченням штатів, за відсутності можливості подальшого використання на службі, (а.с. 19).

З даним попередженням ОСОБА_1 ознайомлено 26 липня 2021 року.

15 грудня 2021 року наказом Державної фіскальної служби України № 1566-0 «Про звільнення працівників податкової міліції», відповідно до підпункту 2 пункту 10 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28 січня 2021 року № 1150-ІХ «Про Бюро економічної безпеки України», постанов Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», від 12.05.2021 № 510 «Про утворення Бюро економічної безпеки України», підпункту 4 пункту 21 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінет)' Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074 (зі змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2021 рок) №761 «Про внесення зміни в додаток 1 до постанови Кабінет) Міністрів України від 5 квітня 2014 р. №85». Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114, пункту 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, та наказу Державної фіскальної служби України «Про вивільнення працівників Державної фіскальної служби України» від 23.07.2021 № 22-рг у зв`язку з припиненням Державної фіскальної служби України, наказано звільнити з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «г» Положення (через скорочення штатів) капітана податкової міліції ОСОБА_1 , заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області з 20 грудня 2021 року, (а.с. 14-18).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним повноважним керівником і представником ГУ ДФС у Закарпатській області є ОСОБА_3 , (а.с. 20). Згідно цього ж запису, юридична особа перебуває в стані припинення з 07.08.2019 року (підстава - рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації. ОСОБА_4 - голова комісії з припинення.

16 грудня 2021 року Головне управління ДФС у Закарпатській області «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення) (із змінами та доповненнями), пункту 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, пункту 2.2. Інструкції про порядок призначення та звільнення з посад осіб начальницького складу податкової міліції Державної фіскальної служби України, затвердженої наказом ДФС України від 15.06.2017 № 421 «Про організацію добору кадрів у Державній фіскальній службі України» (із змінами та доповненнями), наказано уведено в дію наказ Державної фіскальної служби України від 15.12.2021 № 1566-0 «Про звільнення працівників податкової міліції» та звільнено 20 грудня 2021 року з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил за пунктом 64 підпунктом «г» Положення (через скорочення штатів) капітана податкової міліції ОСОБА_1 ), заступника начальника управління начальника першого відділ розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань управління ДФС у Закарпатській області, (а.с. 12-13).

Позивач не погодившись з вказаними наказами відповідачів звернувся до суду з даним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці регулюються Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Позивач на момент звільнення проходив службу в підрозділах податкової міліції, що входили до складу органів Державної фіскальної служби України.

Відповідно до статті 348 ПК України (у редакції станом на день попередження позивача про наступне звільнення) податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначає Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення).

Норми пункту 8 Положення передбачають виключні підстави для дострокового звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, серед яких, у зв`язку із скороченням штатів у разі відсутності можливості використання на службі.

Вказане узгоджується також з підпунктом. г пункту 64 Положення, відповідно до якого особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Вказана норма стала підставою для звільнення ОСОБА_1 із займаної посади.

Так, в обґрунтування правомірності звільнення позивача, ДФС України у наказі від 15 грудня 2021 року № 1566-о посилається на припинення Державної фіскальної служби України.

Мотивацією видачі наказу № 1556-о як наведено в преамбулі тексту цього наказу є: підпункт 2 ч.10 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про бюро економічної безпеки", де визначено, що не пізніше восьми місяців з дня набрання чинності цим Законом забезпечити ліквідацію Державної фіскальної служби України. Підпункт 2 пункту 10 розділу VI із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-IX від 22.09.2021 - застосовується з 25 вересня 2021 року.

Розглядаючи трудовий спір, пов`язаний зі звільненням, зокрема у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема: ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника; які є докази щодо змін в організації виробництва і праці; про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації; чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Як вбачається з попередження про наступне вивільнення від 23 липня 2021 року позивача повідомлено про те, що посада, яку він займає, підлягає скороченню у зв`язку з повним скороченням штатів, за відсутності можливості подальшого використання на службі, (а.с. 19).

З метою з`ясування реального існування в ДФС України та ГУ ДФС в Закарпатській області скорочення штатів, що безпосередньо впливає на правомірність оскаржених наказів, судом проаналізовано Постанови Кабінету Міністрів України, на підставі яких здійснена реорганізація:

При цьому, як вбачається з попередження про наступне звільнення, позивача повідомлено про наступне звільнення відповідно до підпункту 2 частини 10 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28.01.2021 № 1150-ІХ «Про Бюро економічної безпеки України», постанов Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», від 12.05.2021 № 510 «Про утворення Бюро економічної безпеки України» у зв`язку з припиненням Державної фіскальної служби України.

Так, 18.12.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» (далі- Постанова № 1200, із змінами, внесеними згідно з Постановою № 846 від 25.09.2019), пунктом 1 якої передбачено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Пунктом 2 Постанови № 1200 установлено, що:

Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок);

Державна митна служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова № 537) утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1, до якого включено Головне управління ДПС у Закарпатській області та реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2, зокрема, Головне управління ДФС у Закарпатській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Закарпатській області.

Пунктами 3, 4 Постанови № 537 установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Таким чином, судом не встановлено, що в ГУ ДФС в Закарпатській області мало місце фактичне скорочення штатів, як необхідної підстави для дострокового звільнення зі служби на підставі пункту 64 підпунктом "г" Положення № 114.

Суд, також погоджується із доводами позивача, що є чинною постанова КМ України від 21 травня 2021 року № 236 "Про державну фіскальну службу України ", де у абзаці 2 пункту 7 із змінами, внесеними Постановою КМ № 846 від 25.09.2019 року визначено дослівно: "У складі ДФС та її територіальних органах діють підрозділи податкової міліції, які здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, виконують оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції".

Слід також відмітити, що ні Постановою КМ від 12.05.2021 року "Про утворення Бюро економічної безпеки України", ні постановою КМ України від 06 жовтня 2021 року № 1068 про затвердження "Положення про бюро економічної безпеки" та "Умови та розміри оплати праці і грошового забезпечення працівників Бюро економічної безпеки України" не передбачено ні втрату чинності постанови КМ України від 21 травня 2014 року № 236 "Про Державну фіскальну службу України", а також не передбачено жодну реорганізацію або ліквідацію Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Попередження ОСОБА_5 про наступне вивільнення відповідно до статті 49-2 КЗпП України здійснено без пропонування всіх вакантних посад на час попередження в структурі ГУ ДФС в Закарпатській області та його правонаступників.

Крім того, суд наголошує, що норми пункту 8 Положення № 114 чітко передбачають виключні підстави для дострокового звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, серед яких, у зв`язку із скороченням штатів у разі відсутності можливості використання на службі.

Отже, суд дійшов висновку про недотримання відповідачами процедури звільнення, яка встановлена Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114), яке не втратило сили та є спеціальним законодавством, що регулює спірні правовідносини. Зокрема, не було з`ясовано можливості використання позивача для подальшого проходження служби та не запропоновано жодної посади для подальшого проходження служби.

Звільнення зі служби має місце через скорочення штату за умови неможливості подальшого використання на службі, а не сам по собі факт скорочення штату.

Отже, при вирішенні питання щодо звільнення за скороченням штату, керівник органу прямо зобов`язаний розглянути можливість подальшого використання на службі особи, що звільняється.

Так, однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Приписами пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України обумовлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Інших доказів наявності обставин, що стали підставою для звільнення позивача відповідачем не надано.

Виходячи з нормативного тлумачення частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України, суд дійшов висновку, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Відповідно до статті 356 пункту 356.1 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Таким чином, гарантії захисту від незаконного звільнення розповсюджуються у тому числі і на осіб, що проходять службу в органах податкової міліції.

Всупереч вищенаведеному, позивачу не запропоновано наявні вакантні посади рівноцінні тій, що займав позивач одночасно з попередженням про звільнення 23 липня 2021 року та не надано суду доказів, що позивач від подальшого проходження служби відмовлявся. Як і не доведено відповідачами перед судом про неможливість подальшого використання на службі особи, що звільняється.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що відповідачами порушені норми трудового законодавства та вчинені дії не вказують на добросовісність та розсудливість при реалізації своїх повноважень роботодавцем, що покликані забезпечити захист трудових прав працівників під час проведення реорганізаційних заходів, пов`язаних зі скороченням штату.

Як вказує Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2020 року у справі №826/12909/17, перетворення одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший структурний підрозділ із іншою назвою, але майже з однаковими завданнями і функціями, та зміна назви посади позивача, не може бути підставою для звільнення із займаної посади.

Суд звертає увагу на існування виключних підстав для дострокового звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, що передбачені пунктом 8 Положення № 114, які відповідач, як роботодавець, повинен дотримуватися беззаперечно.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що ОСОБА_1 був звільнений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому накази Державної фіскальної служби України від 15 грудня 2021 року № 1566-о, в частині звільнення з посади та податкової міліції у запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом «г» Положення (через скорочення штатів) капітана податкової міліції ОСОБА_1 , заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області та Головного управління ДФС у Закарпатській області від 16 грудня 2021 року №134-о «Про звільнення ОСОБА_1 » слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до положень частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Позовна вимога про поновлення позивача на посаді, з якої його було незаконно звільнено, є похідною від вимог про оскарження наказу Державної фіскальної служби України від 15 грудня 2021 року № 1566-о та Головного управління ДФС у Закарпатській області від 16 грудня 2021 року №134-о.

Зважаючи на висновок суду про протиправність таких та їх скасування, позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якої його було звільнено.

Оскільки, позивача було звільнено з посади заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області, то ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області з 21 грудня 2021 року (перший робочий день після дня звільнення 20 грудня 2021 року).

Відповідно до положень статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно достатті 27 Закону України Про оплату праціза правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок).

Згідно із пунктом 6 абзацом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 року за № 13 при задоволенні вимог про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Пунктом 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

За правилами пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Однак, суд виходить із того, що пунктом 4 Розділу ХІІ «Порядку виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 616 від 17 липня 2018 року, особам начальницького складу податкової міліції, звільненим з органів ДФС, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за визначений час вимушеного прогулу грошове забезпечення нараховується виходячи з одноденного розміру грошового забезпечення, помноженого на кількість календарних днів періоду вимушеного прогулу.

Отже, пункт 4 Розділу ХІІ Порядку № 616 узгоджується та не суперечить пункту 8 Порядку 100, де зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до розрахункового листа ОСОБА_1 за 2021 рік, виданого ГУ ДФС у Закарпатській області (а.с. 153), середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 , з урахуванням кількості фактично відпрацьованих у вказаний період календарних днів, становила 527,48 грн. ((16 088,01 + 16 088,01) / 61).

Таким чином, загальна кількість робочих днів за період вимушеного прогулу з 21 грудня 2021 року по 04 жовтня 2022 року складає 288 календарних днів, а загальна сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 21 грудня 2021 року по 04 жовтня 2022 року в розмірі 151 914,24 грн (288 к.днів х 527,48 грн.) із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів, оскільки відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальник згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зобов`язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши із нього при виплаті податки та інші обов`язкові платежі.

Пунктами 2 та 3 частини першої статті 371 КАС України встановлено, що негайно виконуються рішення суду присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області та стягнення із Головного управління ДФС України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 16 088,01 грн із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів підлягає до негайного виконання.

Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Беручи до уваги викладене, на думку суду, позивачем у повному обсязі доведено правомірність заявлених вимог, що є підставою для часткового задоволення позову.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування такого відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 205, 242-246, 255, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області, Державної фіскальної служби України про визнання незаконним наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 15 грудня 2021 року № 1566-о, в частині звільнення з посади та податкової міліції у запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом «г» Положення (через скорочення штатів) капітана податкової міліції ОСОБА_1 , заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Закарпатській області від 16 грудня 2021 року №134-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області з 21 грудня 2021 року.

5. Стягнути із Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 21 грудня 2021 року по 04 жовтня 2022 року, із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів у розмірі 151 914,24 грн (сто п`ятдесят одну тисячу дев`ятсот чотирнадцять гривень, 24 коп).

6. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області та стягнення із Головного управління ДФС України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 16 088,01 грн (шістнадцять тисяч вісімдесят вісім гривень, 01 коп.) із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів - підлягає до негайного виконання.

7. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяТ.В.Скраль