Справа № 640/18911/21
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року м. Київ № 640/18911/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2)

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними та незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання запитуваної інформації та підтверджуючих документів на запит на отримання публічної інформації від 09 червня 2021 року №1-06/2021;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з жовтня 2002 по грудень 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 копію довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з жовтня 2002 по грудень 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

Мотивуючи заявлені вимоги позивач вказав, що запит на отримання інформації протиправно проігнорований відповідачем та без законодавчих підстав не надано запитувану інформацію та документи.

При цьому, питання щодо підготовки територіальним центром комплектування та соціальної підтримки та надання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення із зазначенням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій розглянуте Верховним Судом у зразковій справі №160/8324/19.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача зазначив, що відповідно до Постанови №103, Порядку №45 на адресу Київського міського військового комісаріату від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за вх. №816 від 03 березня 2018 року у паперовому вигляді та на електронному носії надійшли списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, які призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ. Представник відповідача стверджував, що на підставі вказаних вище списків осіб Київський міський військовий комісаріат склав та надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві довідку на ім`я позивача про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку визначеному рішенням Кабінету Міністрів України та станом на березень 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії з дотриманням вимог законодавства.

Також представник відповідача повідомив, що довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом з 01 квітня 2018 року по грудень 2020 року взагалі не вкладалися та не видавалися, адже списки осіб, у т.ч. і щодо позивача, пенсії яких підлягають перерахунку станом з 01 квітня 2018 року по грудень 2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві для перерахунку грошового забезпечення з посиланням на відповідний нормативний документ, що є підставою для перерахунку пенсій ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримував, а тому останній не вчиняв та не міг вчиняти дії щодо складання і подання нових довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за вказаний період.

Додатково представник ІНФОРМАЦІЯ_1 стверджував, що не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію. Відтак, з огляду на те, що запитувана позивачем інформація не була отримана або створена та потребує дії шляхом проведення аналітичної роботи, то звернення регулюється Законом України «Про звернення громадян».

Позивач надав до суду відповідь на відзив, згідно якої для виготовлення довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 звернення останнього є не обов`язковим, адже у ІНФОРМАЦІЯ_1 існує відповідний обов`язок в силу існування закону. При цьому, саме невиконання відповідачем вимог закону зумовило звернення позивача із запитом на отримання інформації.

З огляду на викладене вище, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд враховує подані позивачем клопотання про прискорення розгляду справи.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 19 листопада 2002 року є військовим пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років згідно вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ.

09 червня 2021 року позивач шляхом надіслання на електронну адресу звернувся до керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 із запитом на отримання публічної інформації №1-06/2021, в якому просив: надати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з жовтня 2002 року по грудень 2020 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

Ненадання відповідачем відповіді на вказаний запит зумовила звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2021 року №2939-VI (надалі по тексту також - Закон №2939-VI, в редакції станом на дату звернення позивача із запитом).

Згідно частини 1 статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах, зокрема, вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом (пункт 1 частини 1 статті 4 Закону №2939-VI).

При цьому, доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону №2939-VI).

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина 1 статті 20 Закону №2939-VI).

Також, нормами статті 22 Закону №2939-VI передбачено в законодавчо визначених випадках право розпорядника інформації щодо надання відмови та відстрочки в задоволенні запиту на інформацію.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що у разі, якщо інформація, яка є предметом запиту, знаходиться у володінні розпорядника інформації, то останній зобов`язаний її надати у строк п`ять робочих днів.

Таким чином, публічна інформація за своєю правовою природою є інформацією, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх повноважень та доступ до якої забезпечується зокрема шляхом надання інформації на запити. При цьому, певна інформація може мати правовий статус інформації з обмеженим доступом (конфіденційна, таємна, службова), доступ до якої визначається положеннями Закону.

Право доступу до інформації є необхідним елементом демократичної форми правління, яка ґрунтується, серед іншого, на вимогах прозорості, гласності та підзвітності в діяльності владних органів і службових осіб, яких народ уповноважив виконувати функції держави. Будь-які особи мають право звертатись із інформаційними запитами до суб`єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації, які у свою чергу зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати на нього відповідь.

Суд зазначає, що надання відповіді на отриманий запит має імперативний характер, у незалежності від того, до яких висновків дійде суб`єкт владних повноважень чи інший розпорядників публічної інформації.

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідь на запит позивача відповідачем не надавалась, оскільки як стверджує відповідач у відзиві на адміністративний позов, запитувана позивачем інформація не була отримана або створена та потребує дії шляхом проведення аналітичної роботи, відтак регулюється Законом України «Про звернення громадян».

Поряд із цим, статтею 40 Конституції України закріплено право особи на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів.

Деталізацію наведене право отримало у Законі України від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР). Відносини з розгляду звернень громадян є основним і єдиним предметом регулювання цього Закону.

Так, за приписами статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Своєю чергою, за приписами статті 2 Закону №2939-VІ цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Наведене свідчить, що Закон №2939-VІ регламентує чітку послідовність дій розпорядника інформації у разі одержання запиту, який не відповідає вимогам закону.

Однак, зважаючи на наведене нормативне врегулювання, одержавши запит на інформацію, поданий згідно із Законом №2939-VІ, який за своїм змістом є зверненням у розумінні Закону №393/96-ВР, розпорядник інформації повинен відмовити у задоволенні такого запиту через невідповідність його предмета вимогам закону (пункт 2 частини п`ятої статті 19, пункт 4 частини 1 статті 22 Закону №2939-VІ), та з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості розглянути запит за Законом №393/96-ВР.

При цьому, запитувача повинно бути повідомлено у п`ятиденний строк про те, що його запит на інформацію буде розглядатися як звернення відповідно до Закону № 393/96-ВР.

У разі якщо запит на інформацію, який подано згідно із Законом №2939-VІ, за своїм змістом поєднує предмет регулювання Закону №393/96-ВР та Закону №2939-VІ, то такий «запит-звернення» повинен розглядатися у відповідних частинах у строк та порядок, передбачені відповідними законами. При цьому, розпорядник у п`ятиденний строк повинен відповісти по суті запиту, а також повідомити запитувача, що решта питань розглядатимуться як звернення згідно із Законом №393/96-ВР.

Судом встановлено, що в межах спірних правовідносин відповідачем відповідь на запит про отримання інформації позивачу не надана ні по суті, ні відмовлено у його задоволенні у зв`язку з тим, що такий запит за своїм змістом є зверненням у розумінні Закону №393/96-ВР, як і не надано відповіді на звернення в порядку, визначеному Законом №393/96-ВР.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, особа, яка вважає, що її право порушене, повинна довести існування причинного зв`язку між такою протиправною бездіяльністю та її порушеним правом. Поряд з цим, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій. Таким чином, бездіяльність - це завжди пасивна поведінка, тобто відсутність з боку суб`єкта владних повноважень будь-яких дій.

Відтак, з урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо нерозгляду запиту на отримання публічної інформації від 09 червня 2021 року №1-06/2021, надісланого позивачем.

Суд також враховує, що відзив на адміністративний позов ґрунтується на доводах стосовно відсутності у позивача права на здійснення перерахунку пенсії в період з 01 квітня 2018 року по грудень 2020 року, однак предметом даного позову не є спір щодо наявності такого права.

Крім того, суд зазначає, що представник ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджує, що ОСОБА_1 до квітня 2018 року здійснено перерахунок його пенсійного забезпечення, що свідчить про наявність довідок про розмір такого грошового забезпечення, які слугували підставою для здійснення перерахунку.

Об`єктивних причин неможливості надання таких довідок позивачу за вказаний період відповідачем не наведено та жодних доказів на підтвердження такої неможливості - не надано.

Також, суд погоджується з твердженням позивача, що відповідно до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ та з урахуванням положень Постанови №704 у ІНФОРМАЦІЯ_1 наявний обов`язок скласти та подати довідку про розмір грошового забезпечення позивача із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку основного розміру пенсії позивача, який підтверджений, зокрема, рішенням Верховного Суду від 24 червня 2020 року в зразковій справі №160/8324/19.

При цьому, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року в справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року в справі № 553/3619/16-а.

Як було зазначено вище, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому підпунктом 2 пункту 5 постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

З урахуванням вищенаведеного в сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність зобов`язати відповідача надати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за результатами розгляду його запиту (звернення) від 09 червня 2021 року як пенсійному органу, так і заявнику.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно частини 2 цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду запиту позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на те, що позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, підстави для здійснення розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 72-74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду запиту на отримання публічної інформації від 09 червня 2021 року №1-06/2021, надісланого ОСОБА_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з жовтня 2002 по грудень 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 копію довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з жовтня 2002 по грудень 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

В іншій частині адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук