Справа № 464/4151/22
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №464/4151/22
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

13 жовтня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Суліковської У.І.,

представника позивача Кіндратів С.І.,

представник відповідача Левкович Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю до ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Сихівського районного суду м.Львова надійшла позовна заява Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю (79034, м. Львів, вул. Угорська. 7а; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) із позовною заявою про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ЛВ03 від 03 червня 2014 року на об`єкт будівництва «Будівництво торгового комплексу зі знесенням будівлі кафе на АДРЕСА_2 ».

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити відповідачу ОСОБА_1 та третім особам виконувати будівельні роботи з нового будівництва, реконструкції та капітального ремонту на об`єкті будівництва «Будівництво торгового комплексу зі знесенням будівлі кафе на АДРЕСА_2 » та заборонити органам державного архітектурно-будівельного контролю вчиняти дії щодо реєстрації декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, повідомлень про початок виконання будівельних робіт, видачі дозволів на початок виконання будівельних робіт, видачі дозволів на початок виконання будівельних робіт та сертифікатів про готовність об`єкта до експлуатації на об`єкт будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14 вересня 2022 року адміністративну справу передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14 вересня 2022 року заяву про забезпечення позову передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Згідно із протоколами автоматизованого розподілу справу та заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Сподарик Н.І.

03.10.2022 суд звернувся до Відділу обліку та моніторингу і інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДПС у Львівській області про надання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю подано адміністративний позов до ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації. Підставою для подання такого адміністративного позову стало те, що Інспекцією було встановлено, що ОСОБА_1 здійснюється будівництво об`єкта «Будівництво торгового комплексу зі знесенням будівлі кафе на АДРЕСА_2 » (коригування) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та без належно затвердженого проекту. Станом на момент подачі даної заяви будівельні роботи на об`єкті будівництва не завершено.

Наказом директора департаменту містобудування Львівської міської ради від 01.07.2013 №197, затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на проектування та будівництво громадянином ОСОБА_1 торгового комплексу на АДРЕСА_2 зі знесенням будівлі кафе. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 03.06.2014 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт №03 на об`єкт будівництва «Будівництво, торгового комплексу зі знесенням будівлі кафе на АДРЕСА_2 ». Згідно даних зазначених в декларації, проектна документація на будівництво об`єкта розроблена ПП «Універсал Проект», та затверджена замовником 04.02.2014. Згідно з реєстром будівельної діяльності будь-які документи, які б давали право ОСОБА_1 здійснювати будівельні роботи на об`єкті будівництва класу наслідків СС1, загальною площею будівель - 939,9 м кв., поверховість - 2 поверх, (повідомлення про початок виконання будівельних робіт) - відсутні.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 здійснюється будівництво об`єкта «Будівництво торгового комплексу зі знесенням будівлі кафе на АДРЕСА_2 » (коригування) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, що є підставою для подання позовної заяви про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ЛВ03 від 03.06.2014, згідно з ч.2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також, рішенням виконавчого комітету від 30.08.2022 N 758 «Про заходи безпеки навколо території ЗСШ №98», скасовано наказ директора департаменту містобудування Львівської міської ради від 01.07.2013 N 197 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво громадянином ОСОБА_1 торгового комплексу на АДРЕСА_2 зі знесенням будівлі кафе».

Враховуючи скасовані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, невідповідність об`єкта будівництва містобудівній документації на місцевому рівні, вважаємо, що об`єкт будівництва «Будівництво торгового комплексу зі знесенням будівлі кафе на АДРЕСА_2 » (коригування) здійснюється без належно затвердженого проекту, що також є підставою для подання позовної заяви про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЛВ03 від 03.06.2014.

Додатково зазначає, що наявна у відповідача декларація про початок виконання будівельних робіт №ЛВ03 від 03.06.2014 до ухвалення та набрання законної сили рішенням суду у даній справі, вважається чинною та надає ОСОБА_1 право здійснити реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва та подавати до органу державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об`єкта до експлуатації, підставою для реєстрації якої є лише повнота наданих у декларації суб`єктом містобудування даних після чого відповідач зможе зареєструвати право власності на об`єкт нерухомого майна, що унеможливить виконання рішення суду у даній справі в разів задоволення позову.

З огляду на наведене вважає, що наявні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Судом призначено до розгляду заяву про забезпечення позову в судове засідання на 06.10.2022.

05.10.2022 за вх. №63472 від представника відповідача надійшли письмові заперечення на заяву про забезпечення позову. Щодо першого із заявленого до застосування заходу забезпечення, а саме забороні відповідачу та третім особам здійснювати будівництво відповідного об`єкта будівництва, відповідач вказує на таке. За своєю природою декларація про початок виконання будівельних робіт є декларативним документом, яким визнається право замовника розпочинати та в подальшому виконувати будівельні роботи, а скасування й реєстрація свідчитиме про втрату такого права. Відтак, у випадку застосування зазначеного заходу забезпечення позову, ініційований спір, по суті, буде вирішений вже на етапі розгляду судом питання про вжиття заходів забезпечення. На думку Відповідача, зазначений можливий стан речей є недопустимим, позаяк відповідь на питання щодо обґрунтованості заявлених вимог може бути дане лише опісля розгляду справи по суті.

Вказане свідчить про неможливість дотримання критерію адекватності цього заходу забезпечення стосовно заявленої позовної вимоги. При цьому, у випадку вжиття згаданого заходу забезпечення буде завдано шкоду майновим інтересам відповідача, як замовника відповідного будівництва, у той же час як у тексті заяви про забезпечення позову взагалі відсутні доводи щодо можливості завдання шкоди правам, інтересам, свободам позивача у випадку здійснення такого будівництва, а також не вказано дії, які останній змушений буде вчинити для відновлення таких, їх складність та вартість відновлення. Таким чином, вжиттям цього заходу забезпечення, також, не буде дотримано критерію його співмірності щодо негативних наслідків від вжиття заходу забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття такого. Відтак, накладенням заборони на відповідача та третіх осіб у можливості здійснювати відповідне будівництво, як заходу забезпечення позову у цій справі, не буде забезпечено збалансованість інтересів сторін справи, при цьому що й такий не відповідає критеріям адекватності та співмірності.

Щодо другого із заявленого до застосування заходу забезпечення, відповідач вказує на таке. Зазначений захід забезпечення позовної заяви не знаходиться у взаємозв`язку із предметом заявленого позову. У межах цієї справи позивачем не оскаржуються будь-які дії, рішення стосовно означених вище документів, а саме декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, повідомлень про початок виконання будівельних робіт, дозволів на початок виконання будівельних робіт та сертифікатів про готовність об`єкта до експлуатації. З огляду на норму ч. 2 ст. 151 КАС України та правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду: від 11.01.2022 року у справі №640/18852/21, від 16.12.2020 року у справі №640/6840/20, від 25.04.2019 року у справі №826/10936/18, відсутність зв`язку із заходом забезпечення позову із предметом (позовними вимогами) такого є недопустимо. При цьому, відсутність зв`язку вказує й на неможливість дотримання критеріїв співмірності та адекватності пропонованого до вжиття заходу забезпечення.

Також зазначає, Позивач є виконавчим органом з питань державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради, що підтверджується нормами Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю. Тобто, Позивач входить до системи органів державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому, що позивач клопоче про заборону вчиняти певні дії органам державного архітектурно - будівельного контролю, тобто останній просить суд заборонити йому здійснювати власну компетенцію, повноваження. Таке прохання можна умовно проіменувати як «самозабезпечення». Разом з цим, у ч. 1 ст. 151 КАС України не передбачається можливість вжиття такого виду заходу забезпечення позову як заборона позивачу вчиняти певні дії, ба більше й ті, що виходять поза межі предмету спору. Відповідач вважає, що вжиття такого заходу до забезпечення позову є неможливим, такий не стосується предмету спору, не є адекватним, співмірним та розумним, а право на застосування такого не передбачене процесуальним законом.

При цьому всьому, позивачем не наведено достатніх, безапеляційних доводів, які б поза обґрунтованим сумнівом підтверджували необхідність вжиття заходів забезпечення позову у цій справі.

Додатково вказує, що відповідачем було зареєстровано речове право на незавершене будівництво торгового комплексу літ. Б-2 (22% готовності), що розташований за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 109, відтак вжиття заходів забезпечення у цій справі необґрунтовано обмежить останнього у можливостях реалізації прав власника такого, у тому числі й щодо його подальшого спорудження.

З огляду на наведене, просить суд у задоволенні позову відмовити.

Під час судового засідання, призначеного на 11.10.2022, у зв`язку з отриманням сигналу «Повітряна тривога» та наявністю обставин, які зумовлювали загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України, суд ухвалив відкласти розгляд поданої заяви на 13.10.2022.

В засіданні суду, представник позивача заяву про забезпечення позову підтримав, просив суду таку задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача щодо задоволення заяви про забезпечення позову заперечив, просив суд у задоволенні такої відмовити.

Згідно ч.1 ст. 154. Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову згідно ч.2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд згідно ч.2 ст. 151 КАС України може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За своїм змістом забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

У свою чергу суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Також, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Як вже зазначалося судом, згідно ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Суд вважає невмотивованими посилання заявника на неможливість подальшого відновлення його прав та інтересів без вжиття судом заходів забезпечення позову, про які йдеться у заяві, а з долучених до заяви про забезпечення позову документів не вбачається, що невжиття таких заходів забезпечення позову зумовить настання негативних та незворотних наслідків.

Заявником не наведено у заяві про забезпечення позову підстав та не подано жодних доказів і того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення порушених прав позивача, а посилання на те, що невжиття заходів забезпечення призведе до негативних для позивача наслідків, є лише його суб`єктивними судженнями, припущеннями. В той же час судове рішення, яким є і ухвала про вжиття заходів забезпечення позову, не може ґрунтуватись на припущеннях.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та вивчивши надані докази на її підтвердження, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх та обґрунтованих правових підстав для задоволення вищевказаної заяви, оскільки у заяві про забезпечення позову не доведено та документально не підтверджено існування обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також не наведено жодних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.02.2019 у справі № 826/13306/18.

Самі по собі негативні наслідки не можуть бути підставою для забезпечення позову, а наведене заявником обґрунтування потребує з`ясування обставин в адміністративній справі, з підтвердженням відповідними доказами і наданням оцінки аргументам учасників справи.

Враховуючи зміст повідомлених у заяві про забезпечення позову обставин у співставленні з заходами забезпечення позову, про які просить заявник, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 77, 90, 150-154, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Інспекція ДАБК про забезпечення позову в справі за позовом Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю до ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з моменту підписання ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 17.10.2022.

Суддя Сподарик Н.І.