Справа № 200/15168/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року справа №200/15168/21

приміщення суду за адресою: м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 200/15168/21 (головуючий суддя І інстанції Льговська Ю.М.), складене в повному обсязі 12 січня 2022 року в м. Слов`янськ Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 09 вересня 2021 року № 86 про призначення пенсії за віком;

зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 03 лютого 2021 року з урахуванням висновків суду

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09 вересня 2021 року № 86 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 03 лютого 2021 року з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги відповідач зазначив, що задоволення позову призведе до подвійного зарахування фактично відпрацьованого стажу до пільгового, з посиланням на абз. 10 ч. 3 ст. 26 Закону № 1058.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі № 200/2164/21-а визнано протиправним та скасовано рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 08 лютого 2021 року № 30 про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 03 лютого 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу позивача за Списком № 1 період його роботи з 22 листопада 2010 року по 24 вересня 2011 року, з 01 липня 2016 року по 04 грудня 2020 року.

З огляду на вказане рішення позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 03 лютого 2021 року.

За змістом рішення відповідача від 09 вересня 2021 року № 86 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах страховий стаж позивача становить 39 років 10 місяців 29 днів (що дорівнює 478 місяцям), додаткові роки за списком 1 - 9 років (що дорівнює 108 місяцям). Розмір пенсії визначено в сумі 7 631, 20 грн, застосовуючи при обчисленні середньомісячний заробіток - 19 157, 98 грн, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності - 0,39833.

Не погодившись з визначенням коефіцієнту стажу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи спірну постанову суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги, мотивуючи рішення тим, що управлінням невірно визначено суму місяців страхового стажу та, відповідно, помилкового застосування коефіцієнту страхового стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії у гривнях, Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону з якої обчислюється пенсія у гривнях, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За цією формулою розрахунки відповідача зводяться до 7 631, 20 грн = 19 157, 98 грн х 0,39833.

Спірним елементом наведеної формули позивач визначає коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи - 0,39833, вважаючи його заниженим внаслідок зменшення відповідачем суми місяців страхового стажу.

За змістом частини першої статті 27 Закону № 1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См х ВС: (100% х 12), де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

За цією формулою розрахунки відповідача зводяться до 0,39833 = 478 : (100 х 12) х 1, де 478 є сумою місяців страхового стажу.

Згідно з абзацом 1 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. […].

Абзацами 9, 10 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

На підставі вказаних норм та з огляду на визначений оскаржуваним рішенням стаж до страхового стажу позивача, обчисленого в одинарному розмірі, підлягає додатковому зарахуванню стаж роботи за списком № 1 із розрахунку один рік за кожний повний рік пільгового стажу (478 місяців + 108 місяців).

Із спірного рішення вбачається, що відповідачем вимог абзацу 10 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV не дотримано, що призвело до невірного визначення суми місяців страхового стажу, яка є елементом формули, та відповідно помилкового застосування коефіцієнту страхового стажу - 0,39833.

При врахуванні вимог абзацу 10 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV коефіцієнт страхового стажу дорівнює 0, 48833.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 09 вересня 2021 року № 86 про призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 03 лютого 2021 року з урахуванням висновків суду підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги, що згідно абз. 10 ч. 3 ст. 26 Закону № 1058,за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додаткового зараховується по одному року та, відповідно, саме ця норма призводить до подвійного зарахування фактично відпрацьованого стажу до пільгового стажу, з огляду на те, що в ч. 3 ст. 26 Закону № 1058 відсутній абз.10, тобто апелянт посилається на неіснуючу норму Закону.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 200/15168/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2022 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць