Справа № 320/2548/22
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року Київ справа №320/2548/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Ойл" до Головного управління ДПС України у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Софія Ойл" з позовом до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.04.2022, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області (місцезнаходження: вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корпус А, м. Київ, ) від 06.01.2022 №3628580/39440179;

- зобов`язати Державну податкову службу України (місцезнаходження: Львівська площа, буд. 8, м. Київ, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 13.12.2021 № 90, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Софія Ойл" () за датою її первинного подання до реєстрації, а саме: 13.12.2021.

Додатково позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтуванні позовних вимог позивачем зазначено, що 06.01.2022 позивач отримав рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) за № 3628580/39440179 з відмовою у реєстрації податкової накладної від 13.12.2021 № 90 (у сумі 332 136, 48 грн, у тому числі ПДВ 55 356, 08 грн), де підставою зазначено: не надання платником податків копії документів - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунку-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Позивач скористався адміністративною процедурою оскарження - подав скаргу до ДПС України на оскаржуване рішення. 25.01.2022 позивачем отримано рішення комісії ДПС України з питань розгляду скарг № 4207/39440179/2 з відмовою у задоволенні скарги позивача та залишено рішення без змін із зазначенням таких підстав: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунку-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Відповідачем у оскаржуваному рішенні від 06.01.2022 не зазначено чіткого та зрозумілого переліку документів, що мав надати позивач. Зупинення реєстрації податкової накладної від 13.12.2021 № 90 свідчить про невідповідність рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної вимозі правової визначеності, позаяк можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної прямо залежить від окреслення органом переліку витребуваних документів.

Відповідно до ухвали від 17.02.2022, суд відкрив провадження в даній адміністративній справі, визначив, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі позов не визнали, 03.05.2022 подали до суду відзив на позовну заяву (згідно з відтиском поштового штемпеля Укрпошти на конверті), однак ухвалою від 30.05.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Ойл" до Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Також відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені сторонами аргументи/доводи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд встановив таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Софія Ойл" є юридичною особою, має статус платника податку на додану вартість.

Судом встановлено, що відповідно до ліцензії серії АЖ від 01.07.2019 № 078594 ТОВ "Софія Ойл" () має право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі з терміном до 01.07.2024.

Згідно з ліцензією серії АЕ від 09.02.2015 № 572623 позивач має право здійснювати внутрішні перевезення небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами.

06.06.2018 між ТОВ "Софія Ойл" () та ТОВ "Онікс Агро-Трейд" () було укладено договір поставки нафтопродуктів № SO-2/06-06-18, відповідно до п.1.1 постачальник (ТОВ "Софія Ойл") зобов`язується передати у власність покупця, а покупець (ТОВ "Онікс Агро-Трейд") зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти (товар) відповідно до умов договору та додаткових угод до нього (далі договір поставки № SO-2/06-06-18).

Пунктом 1.2 договору поставки № SO-2/06-06-18 визначено, що поставка товару здійснюється окремими партіями. Найменування та кількість товару, умови поставки на кожну окрему партію товару визначаються відповідними додатковими угодами до цього договору, узгодженими сторонами, що після їх підписання є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору поставки № SO-2/06-06-18 відвантаження товару здійснюється на підставі заявки покупця та підписаної сторонами додаткової угоди.

Відповідно до пункту 2.7 договору поставки № SO-2/06-06-18 постачальник забезпечує відвантаження товару протягом одного робочого дня після отримання попередньої оплати, в робочий час складу, якщо інші строки відвантаження не погоджені сторонами в додаткових угодах.

Згідно з пунктом 5.1 договору поставки № SO-2/06-06-18 покупець здійснює 100% попередню оплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, якщо інше не передбачено додатковою угодою.

Відповідно до пункту 11.1 договору поставки № SO-2/06-06-18 договір є чинним з моменту його укладання і діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення. Якщо жодна зі сторін не заявить про свої наміри припинити дію цього договору за 30 днів до закінчення строку його дії, то строк дії цього договору автоматично продовжується на кожним наступний календарний рік.

13.12.2021 ТОВ "Софія Ойл" (постачальником) було виставлено рахунок на оплату № 1942 на підставі договору від 06.06.2018 № SO-2/06-06-18 щодо придбання ТОВ "Онікс Агро-Трейд" (покупцем) палива дизельного у кількості 13130 літрів за ціною 25, 30 грн з ПДВ на загальну вартість 332 136, 48 грн, у тому числі ПДВ 55 356, 08 грн.

13.12.2021 ТОВ "Онікс Агро-Трейд" (покупцем) було сплачено за паливо дизельне згідно з рахунком від 13.12.2021 № 1942 на банківський рахунок ТОВ "Софія Ойл" (постачальника) суму 332 136, 48 грн, у тому числі ПДВ 55 356, 08 грн (платіжне доручення від 13.12.2021 № 166).

24.12.2021 придбане паливо дизельне за договором поставки № SO-2/06-06-18 було передане ТОВ "Софія Ойл" (постачальником) - ТОВ "Онікс Агро-Трейд" (покупцю) за видатковою накладною № 2569 та товарно-транспортною накладною № 1/24-12.

Разом з тим, з метою підтвердження походження товару (дизельного палива) позивачем було надано договір поставки нафтопродуктів від 03.02.2021, укладений між ТОВ "Кворум-Нафта" () та ТОВ "Софія Ойл" () було укладено договір поставки нафтопродуктів № МО-135, згідно з умовами якого постачальник (ТОВ "Кворум-Нафта") продає покупцю (ТОВ "Софія Ойл") нафтопродукти (товар) на умовах цього договору, а покупець приймає і сплачує зазначений товар на умовах договору (далі договір поставки № МО-135).

Відповідно до пункту 1.2 договору поставки № МО-135 товар за цим договором поставляється окремими партіями. Специфікації до цього договору визначають: партію товару його асортимент (найменування, марка, кількість), який покупець зобов`язується купити, а постачальник зобов`язується продати, а також ціну товару. Специфікації також визначають якість партії товару, що поставляється, базис поставки партії товару відповідно до правил Інкотермс-2010, ціну товару при відповідному базисі поставки товару, умови оплати товару та інші умови, що будуть погоджені сторонами.

Згідно з пунктом 4.2 договору поставки № МО-135 за загальним правилом покупець зобов`язується сплатити повну вартість партії товару до моменту його поставки на умовах 100% передоплати на підставі підписаної сторонами специфікації і рахунку постачальника протягом одного банківського дня з моменту підписання специфікації. Відсутність рахунку постачальника не є підставою не оплачувати відповідну партію товару, узгоджену сторонами до поставки у специфікації.

23.12.2021 ТОВ "Кворум-Нафта" (постачальником) було виставлено рахунок на оплату № 14574 щодо придбання ТОВ "Софія Ойл" (покупцем) палива дизельного ДП-3-Євро5-ВО, код 2710 19 43 00 у кількості 16250 літрів за ціною 24, 35 грн з ПДВ на загальну вартість 395 687, 50 грн, у тому числі ПДВ 65 947, 92 грн.

23.12.2021 ТОВ "Софія Ойл" (покупцем) було сплачено за паливо дизельне згідно з рахунком від 23.12.2021 № 14574 на банківський рахунок ТОВ "Кворум-Нафта" (постачальника) суму 90 000, 00 грн, у тому числі ПДВ 15 000, 00 грн (платіжне доручення від 23.12.2021 № 5550).

24.12.2021 ТОВ "Софія Ойл" (покупцем) було сплачено за паливо дизельне згідно з рахунком від 23.12.2021 № 14574 на банківський рахунок ТОВ "Кворум-Нафта" (постачальника) суму 305 687, 50 грн, у тому числі ПДВ 50 947, 92 грн (платіжне доручення від 24.12.2021 № 112).

Відвантаження пального ТОВ "Кворум-Нафта" (постачальником) ТОВ "Софія Ойл" (покупцю) відбулось 24.12.2021 за видатковою накладною № 31720 та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів № 00034740, яке згодом було передане ТОВ "Софія Ойл" (постачальником) - ТОВ "Онікс Агро-Трейд" (покупцю) за видатковою накладною № 2569 та товарно-транспортною накладною № 1/24-12 придбане за договором поставки №SO-2/06-06-18.

13.12.2021 ТОВ "Софія Ойл" було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну № 90 у сумі 332 136, 48 грн, у тому числі ПДВ 55 356, 08 грн.

30.12.2021 автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України було сформовано квитанцію, відповідно до якої податкову накладну від 13.12.2021 № 90 (реєстраційний номер документа: ) у сумі 332 136, 48 грн прийнято, проте реєстрацію зупинено. Зазначено, що платник податку відповідає п.8 критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК у ЄРПН. Додатково повідомляємо: показник "D"=.2005%, "P"=17125.

04.01.2022 позивачем було направлено повідомлення № 1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, де зазначено: ТОВ "Софія Ойл" засноване у 2014 році. Товариство здійснює дрібнооптове постачання дизпалива, бензинів (ліцензія на право оптової торгівлі, за відсутності місць оптової торгівлі серія АЖ № 078594), а також займається перевезенням небезпечних вантажів (ліцензія Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті серія АЕ № 572623). Підприємство має на балансів власний спеціалізований транспорт у кількості 9 одиниць. На підприємстві працює 18 штатних працівників, 8 з яких водії-експедитори. До пояснень додано 11 додатків.

06.01.2022 головою комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН прийнято рішення № 3628580/39440179 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН у зв`язку з ненаданням платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити); розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

06.01.2022 позивачем подано скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної у ЄРПН від 13.12.2021 № 3628580/39440179.

25.01.2022 головою комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН прийнято рішення № 4207/39440179/2 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, скаргу залишено без задоволення, а рішення Комісії регіонального рівня від 06.01.2022 № 3628580/39440179 без змін.

Не погоджуючись із рішенням контролюючого органу від 06.01.2022 № 3628580/39440179 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.12.2021 № 90, позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Згідно з статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України. Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з підпунктами а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, що припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що ЄРПН є реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, що ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України під час здійснення операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, що надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 ПК України, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Згідно з пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, що складається платником податку на додану вартість згідно вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно виконуються такі умови:

загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;

значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою:

D= S/T,

де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами;

T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування;

значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою:

P = Pм х 1,4,

де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування;

Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування.

Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку.

4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, що відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, що відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом 7 цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, що відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження. розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4). Виключення платника податку з переліку платників, що відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, що відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з пунктом 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) (пункт 44 Порядку № 1165).

Судом встановлено, що у квитанції від 30.12.2021 про реєстрацію податкової накладної від 13.12.2021 № 90 реєстрація податкової накладної зупинена на підставі відповідності платника податків пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

З аналізу положень Порядку № 1165 зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН випливає, що саме у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація податкової накладної зупиняється, а платник має право подати документи, необхідні для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Платнику податку надсилається рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.

Для вирішення питання виключення платника з переліку платників, що відповідають критеріям ризиковості, Комісія регіонального рівня має дослідити договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520).

Пунктами 2-7 Порядку № 520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 Порядку № 520, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 Порядку № 520 платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 Порядку № 520, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 9-11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 Порядку № 520; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1165 вказано, що інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів та Порядку, затвердженому МФУ.

Комісією регіонального рівня приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку. Контролюючий орган має запропонувати платнику податків надати документи та пояснення на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Рішення комісії контролюючого органу повинно містити підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. У квитанції від 30.12.2021 (реєстраційний номер документа ) відсутній конкретний перелік документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, що призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим і обізнаним про надання документів за вичерпним переліком, а не визначати обсяг на власний розсуд.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної у ЄРПН не спростовує факту здійснення платником податків господарських операцій, факту наявності дати виникнення першої події (постачання товарів або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складено податкову накладну.

Так, на виконання вимог пункту 201.7 статті 201 ПК України позивачем 13.12.2021 було складено податкову накладу на суму коштів, що надійшла на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (платіжне доручення від 13.12.2021 № 166). Такі дії позивача щодо реєстрації у ЄРПН податкової накладної щодо продажу товару, виписаної за правилом першої події, є виконанням встановленого законом обов`язку.

Суд критично оцінює, наведену представником позивача у позовній заяві, інформацію щодо "у відповідності до підпункту "б" п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України була відправлена на реєстрацію податкова накладна № 94 від 14.12.2021 на загальну суму 138 991, 50 грн, у тому числі ПДВ 21 315, 00 грн", позаяк вона не стосується предмета позову у цій справі.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996) є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 996 можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону № 996 та пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.

Підставою для виникнення у платника податків права на податковий кредит є факт реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу (товару).

Суд урахував, що первинним документом, що підтверджує факт постачання товару (паливо дизельне) від постачальника до покупця, як правило, є видаткова накладна.

Форма видаткової накладної не затверджена жодним нормативно-правовим актом, разом з тим, проте має відповідати вимогам статті 9 Закону № 996 із зазначенням таких обов`язкових реквізитів: назва документу (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дозволяють ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, у видатковій накладній від 24.12.2021 № 2569 містить необхідні обов`язкові реквізити, визначені для первинних документів.

При цьому в податковій накладній від 13.12.2021 № 90 у графі опис (номенклатура) товарів/послуг продавця зазначено: паливо дизельне марки ДТ-З-К5, сорт F, у той час як у видатковій накладній від 24.12.2021 № 2569 у найменуванні товару зазначено: паливо дизельне ДП-З-Євро5-В0.

Надаючи оцінку дещо різному зазначенню найменування товару, суд зазначає таке.

Паливо дизельне ДП-Євро5-В0 продукт, який отримується в процесі термічної переробки нафти та використовується як паливо в дизельних двигунах. Дизельне паливо класифікується за сезонністю: літнє (сорт C), зимове (сорт F) і арктичне (клас 2). Основною відмінною ознакою сезонного палива є його в`язкість. Якість дизельного палива характеризується властивістю займання в камері згоряння і визначається цетановим числом. Випускається згідно з СТБ 1658-2015 "Топлива для двигателей внутреннего сгорания. Топливо дизельное. Технические условия". Відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 "Паливо дизельне ЄВРО. Технічні умови"; відповідає стандарту ЄВРО-5; вміст сірки не перевищує 10 ppm (мг / кг), що регламентується європейським стандартом EN 228.

Відповідно до сертифікату відповідності серії АА № 000527 (том 1, а.с. 38), виданого ДП "Орган з сертифікації нафтопродуктів та систем якості "Масма-Сепро" паливо дизельне ДТ-З-К5, сорт F відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 "Паливо дизельне ЄВРО. Технічні умови", п. 4.2 (таблиця 1) для палива дизельного ДП-З-Євро5-В0.

З аналізу зазначеного випливає, що заповнені графи податкової і видаткової накладних щодо найменування товару містять відомості, що ідентифікують господарську операцію з постачання відповідного палива дизельного від ТОВ "Софія Ойл" до ТОВ "Онікс Агро-Трейд", про що вказано в податковій накладній від 13.12.2021 № 90.

Факт відтермінування поставки товару (24.12.2021) після отримання 100% попередньої оплати (13.12.2021) відповідно до пункту 2.7 договору поставки № SO-2/06-06-18 міг би бути підтвердженим додатковою угодою, проте у матеріалах справи такий доказ відсутній, при цьому факт одержання товару підтверджено товарно-транспортною накладною від 24.12.2021 № 1/24-12.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами такий обов`язок не виконано, не надано суду жодних доказів щодо віднесення платника податків до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків, не надано розрахунку обчислення показників "D" та "P", про які додатково зазначено у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

Рішенням голови комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 13.01.2022 № 2738 визначено про невідповідність ТОВ "Софія Ойл" критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Проте, без заповнення інформація, яка мала б бути заповнена у разі відповідності платника податку пункту 8 критеріїв ризиковості.

Форма оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені, а у формі рішення про невідповідність платника податку зазначена інформація, що вимагається.

В оскаржуваному рішенні відсутнє підкреслення первинних документів, які не були надані платником податку, серед загального переліку копій первинних документів, який передбачається затвердженою формою рішення, хоча така форма містить вимогу "документи, які не надано, підкреслити".

Незважаючи на подані позивачем разом із повідомленням про надання пояснень та копій документів (кількість додатків 11) про підтвердження здійснення операції за податковою накладною, реєстрація якої зупинена, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, належним чином не розглянуто подані документи, не співставлено подані документи з тим переліком, що вимагається, при цьому як при зупиненні реєстрації податкової накладної, так і при відмові у реєстрації відповідне рішення відповідача не містять конкретних вимог до платника податків та інформації щодо того, яких саме первинних документів не вистачає для реєстрації податкової накладної та прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної

Оскаржуване рішення відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних є актом індивідуальної дії. Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17.

Вживання податковим органом загального покликання на пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку без надання належних доказів і розрахунків, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним про обставини, що сприяють виконанню податкового обов`язку, зміст і характер виявлених порушень під час податкового контролю - повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до визначеного критерію ризиковості та зупинення реєстрації податкової накладної з метою моделювання поведінки платника податків, а не будь-яких припущень діяти на власний розсуд у контексті забезпечення податкової дисципліни.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, що складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 0940/1240/18, № 819/330/18, № 824/245/19-а.

Верховний Суд у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, що не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною 2 статті 77 КАС України.

Податковому органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, що на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. Свобода розсуду податкового органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Надаючи оцінку твердженню дискреційним повноваженням суб`єкта владних повноважень щодо реєстрації податкової накладної, суд зазначає, що податковим законодавством передбачений обов`язок податкового органу про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі надходження до ДПС України рішення суду про реєстрацію податкової накладної.

Суд дійшов висновку, що індивідуальний акт рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 06.01.2022 № 3628580/39440179 прийняте без врахування всіх обставин та не у спосіб, визначений Податковим кодексом України та іншими вищезазначеними нормативно-правовими актами, є протиправним, а відтак належить скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України встановлює, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1246 встановлено, що у разі надходження до ДПС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Суд зазначає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну від 13.12.2021 № 90 датою фактичного подання 13.12.2021 відповідно до пункту 28 Порядку № 117, пунктів 19, 20 Порядку № 1246, абзацу 9 пункту 201.10 статті 201 Кодексу № 2755.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, що є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Оцінюючи наявні в справі докази і аргументи сторін сукупно, суд дійшов висновку, що відповідачем Головним управлінням ДПС України у Київській області не доведено правомірність індивідуального акта, у зв`язку із чим адміністративний позов ТОВ "Софія Ойл" належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як випливає з аналізу пункту 1 частини 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Розподілу підлягає навіть кредиторська заборгованість позивача зі сплати витрат на професійну правничу допомогу, надання якої підтверджується відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85211544) та постанові від 20.12.2019 у справі № 903/125/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504028).

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15.

При цьому згідно з частиною 6 ст. 134 КАС України зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява № 34884/97, пункт 30). У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Водночас, надання такої оцінки можливо, виходячи з аналізу частини 6 статті 134 КАС України, виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 5 статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі № 520/1849/19.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі Закон № 5076) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076).

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону № 5076).

Згідно з статтею 19 Закону № 5076 визначено, зокрема такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 14.02.2022 між Поліщуком Павлом Ярославовичем (адвокат) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Софія Ойл" (клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги № 151/22 (далі договір № 151/22), відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в адміністративних справах щодо визнання протиправними та скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Київській області та зобов`язання Державної податкової служби України про реєстрацію податкових накладних. Конкретні реквізити рішень Комісії, податкових накладних та інші деталі справ обумовлюються між адвокатом та клієнтом у додаткових угодах до цього договору.

Згідно з пунктом 1.2 договору № 151/22 правова допомога полягає у зборі та правовому аналізі інформації, документів та матеріалів, що стосуються справ клієнта; складанні необхідних процесуальних документів, клопотань, скарг, претензій та позовних заяв тощо; виконанні окремих доручень клієнта, що стосуються справ; представництві клієнта в адміністративному суді з усіх питань, що стосуються ведення його справ.

Відповідно до пункту 3.1 договору № 151/22 за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду). Розмір гонорару (винагороди) адвоката визначається з розрахунку 1 000 грн за одну годину роботи адвоката.

Як зазначено у додатковій угоді від 14.02.2022 № 7 до договору № 151/22 адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав останнього в адміністративній справі щодо визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Київській області від 06.01.2022 № 3628580/39440179 та зобов`язання ДПС України про реєстрацію податкової накладної від 13.12.2021 № 90. Розмір гонорару (винагороди) складається з таких сум: вивчення інформації та документів наданих клієнтом, збір і перевірки доказів у справі клієнта (3 години) 3 000, 00 грн; підготовка позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, подача позовної заяви до суду (3 години) 3 000, 00 грн. Розмір гонорару (винагороди) за надання правової допомоги у справі становить 6 000, 00 грн та сплачується клієнтом протягом 10 календарних днів з дня отримання рахунку адвоката.

Позивачем в якості доказів понесення витрат на правничу допомогу у сумі 6 000, 00 грн додано до матеріалів справи платіжне доручення від 14.02.2022 № 5668.

Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000, 00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 4 962, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 14.02.2022 № 5665.

Отже, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України - становить 10 962, 00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області (місцезнаходження: вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корпус А, м. Київ, ) від 06.01.2022 №3628580/39440179.

Зобов`язати Державну податкову службу України (місцезнаходження: Львівська площа, буд. 8, м. Київ, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 13.12.2021 № 90, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Софія Ойл" (місцезнаходження: вул. Південна, буд. 7, корпус 3, кв. 208, с. Софіївська Борщагівка, Київська область, ) за датою її первинного подання до реєстрації, а саме: 13.12.2021.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Ойл" (місцезнаходження: вул. Південна, буд. 7, корпус 3, кв. 208, с. Софіївська Борщагівка, Київська область, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Київській області (вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корпус А, м. Київ, ) та Державної податкової служби України (місцезнаходження: Львівська площа, буд. 8, м. Київ, ) судові витрати у сумі 10962 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) гривні 00 копійок порівно, а саме з кожного по 5481 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят одній) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.