Справа № 120/5717/22
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 р. Справа № 120/5717/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язання відповідача з 26.05.2022 призначити та виплачувати позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 у справі № 1-р/2020, статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", а також враховуючи періоди роботи на пільгових умовах (з 10.05.2000 до 02.04.2001, з 02.04.2001 по 01.04.2015) та загального страхового стажу згідно з записами трудовій книжці позивачки (з 26.02.1987 по 26.04.200, з 10.05.2000 по 17.04.2020, з 13.06.2020 по 26.05.2022).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26.05.2022 позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Листом від 22.06.2022 № 0200-0212-8/39461 відповідач повідомив, що рішенням Пенсійного фонду України № 64 від 02.06.2022 позивачці відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи. Крім того, пенсійний орган зазначив, що до пільгового стажу позивачки не зараховано період роботи в КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер".

Позивачка з відмовою відповідача у призначенні пенсії не погоджується та вважає, що вона має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки її пільговий стаж за Списком № 2 становить 14 років 10 місяців 22 дні.

Зокрема, позивачка зазначає, що в період з 10.05.200 по 02.04.2001 вона працювала на посаді молодшої медсестри-прибиральниці в Слов`янському протитуберкульозному диспансері, а в період з 02.04.2001 до 01.04.2015 на посаді молодшої медичної сестри-буфетниці у цьому ж диспансері (відповідно до Державного класифікатора професій ДК 003-95 посаду молодшої медичної сестри-буфетниці іменується як медична сестра).

Позивачка звертає увагу, що її професія (посада) передбачена позицією 24а розділу ХХІV Списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36: "працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині".

Також позивачка просить суд врахувати, що на підтвердження наявності пільгового стажу для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах пенсійному органу надавались додаткові документи, а саме: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової або відповідних записів у ній за № 01/238 від 07.02.2022, видана комунальним некомерційним підприємством "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер"; копії наказів КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер м. Слов`янська" від 24.07.2013 за № 43-К "Про висновки атестації робочих місць по умовам праці" та від 24.10.2018 за № 35 "Висновки по атестації робочих місць по умовам праці".

Ухвалою суду від 01.08.2022 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, цією ухвалою у відповідача витребувано матеріали пенсійної справи позивача (в оригіналі або їх належним чином засвідчені копії).

17.08.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що загальний страховий стаж позивачки складає 28 років 05 місяців 09 днів, до якого зараховано всі періоди роботи позивачки. Проте до пільгового стажу не зараховано період роботи позивачки у КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер", оскільки довідка від 07.02.2022 № 01/238, яка підтверджує право працівника на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не відповідає Порядку № 22-1 (посада, на якій працювала позивачка, не відповідає Переліку посад за Списком № 2, які були чинні на період роботи особи; відсутня інформація про проведення атестації робочих місць на підприємстві вперше та не надано копію відповідного наказу про затвердження результатів її проведення).

Відповідач вважає відмову у призначенні позивачці пільгової пенсії правомірною та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

На виконання вимог суду про витребування додаткових доказів відповідач надав наявні у нього документи, зокрема копію рішення Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 02.06.2022 № 64 про відмову позивачці у призначенні пенсії.

Ухвалою суду від 19.08.2022 до участі у цій справі залучено другого співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, якому встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

07.09.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вказує на те, що підрахунок стажу позивачки здійснено на підставі наданих нею документів. Водночас при опрацюванні таких документів з`ясовано, що пільгова довідка та інформація про проведення атестації робочих місць позивачкою не надавалась. Відтак за результатами розгляду поданих документів до страхового стажу позивачки зараховані всі періоди трудової діяльності, але до пільгового стажу не зараховано період роботи в КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер", оскільки довідка від 07.02.2022 № 01/238, яка підтверджує право працівника на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не відповідає Порядку № 22-1.

На думку відповідача, трудова книжка підтверджує лише загальний трудовий стаж та жодним чином не визначає право особи на пенсію на пільгових умовах. Також відповідач вважає, що записи в трудовій книжці не визначають права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а призначення пенсії здійснюється під час розгляду пакету документів, які подаються для призначення пенсії.

Окрім того, відповідач зазначає, що відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників

Також відповідач звертає увагу, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право повинне бути підтверджено за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог і заперечень, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 10.05.2000 по 17.04.2020 працювала на посадах молодшої медичної сестри-прибиральниці санітарного відділення та молодшої сестри-буфетниці в КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" та виконувала роботу з обслуговування хворих на туберкульоз в стаціонарному відділенні.

26.05.2022, у зв`язку з досягненням 54-річного віку, позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

До заяви позивачка додала ряд необхідних документів, а саме: копії паспорта та ідентифікаційного номеру, довідки від 17.04.2022 № 512- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.02.1987, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової або відповідних записів у ній за № 01/238 від 07.02.2022, видана комунальним некомерційним підприємством "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер"; наказів КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер м. Слов`янська" від 24.07.2013 за № 43-К "Про висновки атестації робочих місць по умовам праці" та від 24.10.2018 за № 35 "Висновки по атестації робочих місць по умовам праці".

Рішенням за № 64 від 02.06.2022 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надало відмову, посилаючись на відсутність у позивачки необхідного пільгового стажу роботи. При цьому відповідач зазначив, що страховий стаж особи становить 28 років 05 місяців 09 дні; за результатами розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу зараховані всі періоди роботи позивачки; до пільгового стажу не зараховано період роботи в КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" згідно з наданої заявницею довідки від 07.02.2022 № 01/238, оскільки довідка, яка підтверджує право працівника на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону (посада, на якій працювала позивачка, не відповідає Переліку посад за Списком № 2, які були чинні на період роботи особи; відсутня інформація про проведення атестації робочих місць на підприємстві вперше та не надано копію відповідного наказу про затвердження результатів її проведення). Для зарахування зазначеного період до пільгового стажу необхідно надати уточнюючі довідки, видані за місцем роботи на підставі первинних документів з урахуванням вказаних зауважень.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 22.06.2022 за № 0200-0212-8/39461 "Щодо відмови у призначенні пенсії" позивачку повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу роботи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з Європейською соціальною хартією (переглянута) від 03 травня 1996 року, що ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V та набрала чинності для України з 01 лютого 2007 року (далі Хартія), кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Оцінюючи доводи позивачки, суд насамперед зауважує, що оскаржуване рішення приймалось пенсійним органом на підставі вимог Закону № 1058-IV і позивачці відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком саме у відповідності до цього Закону.

Тому посилання позивачки на положення Закону № 1788-XII суд вважає помилковими та при вирішення справи до уваги не бере.

При цьому суд зауважує, що відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

У вказаній редакції пункт 2 розділу XV Закону № 1058-IV був викладений на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі Закон № 2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017, є чинним на сьогодні та неконституційним не визнавався.

Окрім внесенням змін до Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, Законом № 2148-VIII також внесено низку інших істотних змін до Закону № 1058-IV, зокрема доповнено його окремим розділом XIV-1 під назвою "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" (статті 114-115).

Отже, з набранням чинності Закону № 2148-VIII питання, пов`язані з призначенням пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників, в тому числі по Списках № 1 та № 2, регулюються положеннями Закону № 1058-IV.

Це підтверджується й тим, що до прийняття Закону № 2148-VIII пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV мав іншу редакцію, а саме такого змісту:

"Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення"".

Таким чином, у попередній редакції пункт 2 Прикінцевих положень допускав можливість призначення пільгових пенсій по Списках № 1 та № 2 за нормами Закону № 1058-IV, але при цьому діяли вимоги щодо віку та стажу, передбачені Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-ХІІ).

З прийняттям Закону № 2148-VIII відповідне питання врегульовано інакше, а саме призначення пільгових пенсій здійснюється виключно за нормами Закону № 1058-IV.

Тобто при вирішенні питання про наявність у позивачки відповідного права на пільгову пенсію підлягають застосуванню положення ст. 114 Закону № 1058-IV.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Як видно з позовної заяви та заявлених позовних вимог, позивачка обґрунтовує незаконність оскаржуваного рішення пенсійного органу з посиланням на наявність у неї права на призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2.

Відтак суд застосовує норми чинного законодавства та надає оцінку спірним правовідносинам з урахуванням того, що позивачка звернулася до суду за захистом права на призначення пенсії на пільгових умовах саме за Списком № 2.

В силу вимог абзацу 1 пункту другого частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім-тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим першої статті 26 цього Закону: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що жінки, які досягнули 55-річного віку, мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 в період з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року за наявності страхового стажу не менше 24 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону № 1788-XII.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Зміст наведених норм права свідчить про те, що право на пільгову пенсію мають особи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, чинними у період такої роботи. При цьому для зарахування періоду роботи на посадах, віднесених до Списку № 2 у період до 21 серпня 1992 року необхідне підтвердження документами відповідних умов праці, а за період після 21 серпня 1992 року підтвердження результатів проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1 Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

За приписами пункту 2.1 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Судом встановлено, що 26.05.2022 позивачка ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах. Для підтвердження стажу роботи на шкідливих та важких роботах, що який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до заяви позивачка додала, окрім трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.02.1987, такі документи: довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової або відповідних записів у ній за № 01/238 від 07.02.2022, видану комунальним некомерційним підприємством "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер"; копії наказів КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер м. Слов`янська" від 24.07.2013 за № 43-К "Про висновки атестації робочих місць по умовам праці" та від 24.10.2018 за № 35 "Висновки по атестації робочих місць по умовам праці".

Рішенням за № 64 від 02.06.2022 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області у призначенні пльгової пенсії позивачці відмовлено з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу роботи, а саме 10 років. Водночас, як зазначив відповідач, до пільгового стажу не зараховано період роботи в КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" згідно з наданої заявницею довідки від 07.02.2022 № 01/238, оскільки довідка, яка підтверджує право працівника на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону (посада, на якій працювала позивачка, не відповідає Переліку посад за Списком № 2, які були чинні на період роботи особи; відсутня інформація про проведення атестації робочих місць на підприємстві вперше та не надано копію відповідного наказу про затвердження результатів її проведення).

Перевіряючи вказані доводи відповідача, суд враховує, що в силу положень ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивачка в період з 10.05.2000 по 17.04.2020 працювала на таких посадах:

- 10.05.2000 прийнята на посаду молодшої медичної сестри-прибиральниці стаціонарного відділення Слов`янського протитуберкульозного диспансера на підставі наказу № 203-к від 11.05.2000;

- 02.04.2001 переведена на посаду молодшої медичної сестри-буфетниці в Слов`янському протитуберкульозному диспансері на підставі наказу № 50-к-а від 02.04.2001;

- 29.11.2003 на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації Слов`янський протитуберкульозний диспансер перейменовано на "Міський протитубдиспансер" м. Слов`янськ. Розп. № 230 від 15.04.2003. Запис внесено на підставі наказу № 83-а від 30.11.2003;

- 17.04.2009 згідно з Державним класифікатором професій ДК 003-95 молодшу медичну сестру-буфетницю перейменувати молодшою медичною сестрою (санітаркою-буфетницею). Запис внесено на підставі наказу № 31-к від 17.04.2009;

- 29.12.2018 КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер" м. Слов`янська з 01.01.2019 реорганізований шляхом приєднання у відокремлений структурний підрозділ КЗОЗ "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" м. Слов`янськ. Запис внесено на підставі наказу № 43-о.д. від 29.12.2018;

- 01.11.2019 Відокремлений структурний підрозділ комунального закладу охорони здоров`я "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" м. Слов`янськ з 01 листопада 2019 року реорганізовано шляхом перетворення на комунальне некомерційне підприємство "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер". Запис внесено на підставі наказу № 120 від 01.11.2019;

- 17.04.2020 звільнена у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці, п. 6 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу № 248-к/тр від 17.04.2020.

При цьому у трудовій книжці відсутні відомості про зайняття позивачки на шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, а тому для підтвердження спеціального трудового стажу необхідним є врахування уточнюючих довідок підприємства.

Дійсно, як вже зазначалося вище, трудова книжка хоча й вважається основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є обов`язковими лише у тих випадках, якщо відомостей трудової книжки достатньо для підтвердження спеціального трудового стажу в цілях визначення права особи на пільгову пенсію.

При цьому судом встановлено, що для підтвердження цього періоду роботи як пільгового позивачка надала пенсійному органу довідку КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" за № 01/238 від 07.02.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Разом з тим пенсійний орган не зарахував до пільгового стажу позивачки період її роботи в КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" згідно з вказаною довідкою, оскільки вважає, що така довідка не відповідає Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону (посада, на якій працювала позивачка, не відповідає Переліку посад за Списком № 2, які були чинні на період роботи особи; відсутня інформація про проведення атестації робочих місць на підприємстві вперше та не надано копію відповідного наказу про затвердження результатів її проведення).

Оцінюючи доводи відповідачів в цій частині суд зазначає, що вимоги до оформлення уточнюючих довідок передбачені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), а не Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону, як зазначається в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як видно з матеріалів справи, довідкою КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" за № 01/238 від 07.02.2022 підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 працювала повний робочий день у КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" за період з 10.05.2000 на посаді молодшої медичної сестри-прибиральниці стаціонарного відділення тимчасово (наказ № 203 від 11.05.2000), з 02.04.2001 на посаді молодшої медичної сестри-буфетниці (наказ № 50-к-а від 02.04.2001), з 17.04.2009 відповідно до Державного класифікатором професій ДК 003-95 молодшу медичну сестру-буфетницю перейменовано на молодшу медичну сестру (санітарка-буфетниця) (наказ від 17.04.2009 № 31-к), виконувала роботу з обслуговування хворих на туберкульоз в стаціонарному відділенні. Звільнена 17.04.2020 у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці, п. 6 ст. 36 КЗпП України (наказ від 17.04.2020 № 231к/тр). Стаж роботи за професією, посадою санітарка-буфетниця стаціонарного відділення, що передбачено списком № 2 розділ ХХIV позиція 24а, затверджено постановою КМУ від 16.01.2003 № 36. За період з 23.07.2008 по 01.11.2019 11 років 3 місяці 9 днів. За період з 10.05.2000 по 17.04.2020 надавались наступні відпустки без збереження заробітної плати: 15 кал.днів з 17.10.2002 по 31.10.2002 наказ від 17.10.2002 № 45-о; 15 кал.днів з 15.11.2004 по 29.11.2004 наказ від 15.11.2004 № 47-о. За період з 10.05.2000 по 17.04.2020 у відпустках по догляду за дитиною до 3-х та 6-ти років не перебувала.

Атестація робочих місць за умовами праці проведена по КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер" м. Слов`янськ наказ № 54-к від 23.07.2008, наказ № 43-к від 24.07.2013, наказ № 35 від 24.10.2018. З 01.11.2019 наказом КНП "ОПКД" № 121 від 01.11.2019 для посади санітарки-буфетниці не підтверджена за списком № 2.

Суд вважає, що вказана довідка загалом відповідає вимогам п. 20 Порядку № 637 та підтверджує наявність/відсутність пільгового стажу роботи позивачки в період з 10.05.2000 по 17.04.2020, є належним доказом підтвердження спеціального трудового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, суд враховує, що до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 26.05.2022 позивачка додала наказ КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер м. Слов`янськ" від 24.07.2013 № 43-к "Про висновки атестації робочих місць по умовам праці", наказ КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер м. Слов`янська" від 24.10.2018 № 35о.д. "Висновки по атестації робочих місць по умовам праці" та наказ комунального закладу охорони здоров`я "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" від 14.12.2018 № 144-к "Про результати атестації робочих місць за умовами праці".

Згідно з наданими копіями наказів та переліків робочих місць до них, право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджено:

- по Списку № 2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2001 № 36 молодшим медичним сестрам (санітаркам-буфетницям) (наказ № 43-к від 24.07.2013);

- по Списку № 2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 молодшим медичним сестрам (санітаркам-буфетницям) (наказ № 35о.д. від 24.10.2018).

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" (далі Порядок № 442) керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих.

За змістом пунктів 1-4, 9, 11 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць за умовами праці, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

У разі не підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене.

Приписами пункту 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Аналізуючи наведені норми, суд доходить до висновку, що обов`язок проведення атестації робочих місць повністю покладений на роботодавців-керівників підприємств, установ, організацій, а контроль за її проведенням покладено на державний орган Держпраці.

Зі змісту Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах вбачається, що за наявності стажу роботи який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах до 21.08.1992, відсутність атестації робочих місць за умовами праці не позбавляє права працівника на призначення йому такої пенсії, у разі якщо професія передбачена Списками № 2.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

На переконання суду, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та/або нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивачка у той чи інший період її роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки (архівної довідки), не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з пільгового трудового стажу позивачки, оскільки вона не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що пенсійним органом безпідставно не враховано довідку КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" від 07.02.2022 № 01/238 при обчисленні пільгового стажу роботи позивачки в протитуберкульозній лікарні з 10.05.2000 по 17.04.2020, і що така довідка може та повинна бути врахована для визначення зазначеного стажу в цілях перевірки питання про наявність у позивачки права на пільгову пенсію за Списком № 2.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до п. 4.2 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

За приписами пункту 3 статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Порядком № 22-1 передбачено, що у необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії.

Отже, пенсійний орган, у разі виникнення в нього сумнівів щодо записів у трудовій книжці позивачки та недостатності відомостей про роботу, наділений правом перевірити та витребувати їх, однак цим правом не скористався.

Щодо зарахування до загального страхового стажу позивачки згідно з записами трудовій книжці позивачки періодів роботи з 26.02.1987 по 26.04.200, з 10.05.2000 по 17.04.2020 та з 13.06.2020 по 26.05.2022, то суд бере до уваги, що в оскаржуваному рішенні пенсійний орган вказав на те, що за результатами розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу позивачки зараховано всі періоди. Звідси випливає, що це питання виходить за межі предмету спору і оскаржуваним рішенням позивачці не було відмовлено у зарахуванні вказаних періодів роботи до загального страхового стажу.

Визначаючись щодо способу захисту порушених прав та інтересів позивачки, суд враховує, що за наслідками вирішення справи позивачка просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Втім, як встановлено судом, позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з рішенням від 02.06.2022 № 64. Тобто права позивачки фактично порушено не діями суб`єкта владних повноважень, а його рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач; повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

З огляду на викладене суд вважає можливим вийти за межі пред`явлених позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивачки у спірних публічно-правових відносинах.

Відтак, перевіривши доводи сторін та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 02.06.2022 № 64 про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах.

Однак, беручи до уваги встановлені обставини справи, за результатами вирішення цього спору суд не вбачає достатніх передумов для покладення на відповідача обов`язку з призначення позивачці пільгової пенсії за віком.

Як зазначено у пп. 5.1. п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у ч. 3 ст. 129 цієї Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, як наголосив Конституційний Суд України в абзаці 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (заява № 63566/00), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (параграф 25).

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

За результатами розгляду справи, в межах предмету позову та на основі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що відповідач неналежно розглянув заяву позивачки від 26.05.2022 про призначення пільгової пенсії за віком та прийняв передчасне і протиправне рішення від 02.06.2022 № 64, яким відмовив позивачці у призначенні такої пенсії.

При цьому, на думку суду, пенсійний орган безпідставно відхилив надану позивачкою довідку КНП "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" від 07.02.2022 № 01/238, не вжив жодних заходів для перевірки зазначеної у ній інформації і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про відсутність у позивачки пільгового стажу роботи.

Частиною четвертою статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Під час розгляду цієї справи суд надав оцінку тим підставам, що, на думку відповідача, перешкоджали призначенню позивачці пенсії на пільгових умовах.

Разом з тим, у зв`язку із скасуванням оскаржуваного рішення, процедура розгляду питання про призначення позивачці пільгової пенсії вважається не закінченою і відповідач, реалізуючи свої дискреційні повноваження пенсійного органу, повинен повторно розглянути заяву позивачки та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити частково, а саме у спосіб визнання протиправним та скасування рішення від 02.06.2022 № 64 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 26.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду за результатами розгляду справи. В решті позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивачки належить стягнути половину понесених нею судових витрат зі сплати судового збору, тобто 496,20 грн, за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів у справі (порівну).

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 02 червня 2022 року за № 64 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні суду, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 травня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 248,10 грн (двісті сорок вісім гривень 10 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 248,10 грн (двісті сорок вісім гривень 10 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 );

2) відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100);

3) відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, місцезнаходження: вул. Соборна, 7-А, м. Кропивницький, 25009).

Повне судове рішення складено 13.10.2022.

Суддя Сало Павло Ігорович