Справа № 620/4246/22
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року Чернігів Справа № 620/4246/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправною бездіяльності Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій у здійсненні виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту ОСОБА_1 ; зобов`язання Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Державну службу України з надзвичайних ситуацій здійснити виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у сумі 221400 грн. ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що через рік після призначення одноразової грошової у сумі 221400 грн., виплата вказаної допомоги в добровільному порядку проведена не була.

Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області було подано відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначив, що кошти державного бюджету на цілі виплати вказаної допомоги не передбачались, виплата коштів позивачу за рахунок коштів державного бюджету суперечитиме нормам законодавства.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій подала відзив на позов, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначила, що фінансове утримання та матеріальне-технічне забезпечення 19 державного пожежно-рятувального посту 5 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Чернігівській області, в якому проходив службу позивач, здійснюється за рахунок коштів ПАТ «Укрнафта», а тому виплата одноразової грошової допомоги позивачу буде здійснена при надходженні відповідних коштів ПАТ «Укранафта» на рахунки ГУ ДСНС України у Чернігівській області.

Позивачем було надано відповідь на відзив Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, в якій вказав, що відповідачем не надано доказів залежності виплати одноразової грошової допомоги від надходжень коштів від ПАТ «Укранафта».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту, наказом начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області від 12.02.2021 № 40 був звільнений зі служби цивільного захисту у відставку та виключений з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 28.02.2021 (а.с. 8).

Комісією Державної служби України з надзвичайних ситуацій з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (протокол № 8 від 05.07.2021) було вирішено виплатити згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 908, особі з інвалідністю ІІІ групи ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у сумі 221400,00 грн. (зворот а.с. 7).

У зв`язку з тривалою невиплатою вказаної одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Згідно статті 115 Кодексу цивільного захисту держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Частиною другою статті 118 Кодексу цивільного захисту передбачено, що у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вищевказаної статті Кабінет Міністрів України постановою від 11.07.2007 № 908 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі Порядок № 908).

У відповідності до вимог підпункту 2 пункту 2 Порядку № 908 грошова допомога виплачується: особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі: 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Так, пунктом 6 Порядку № 908 визначено, що підрозділ подає ДСНС висновок щодо можливості виплати грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 4 і 5 цього Порядку, а також довідку про грошове забезпечення та копію документа, що свідчить про обставини загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, захворювання чи нещасного випадку, який трапився з особою рядового або начальницького складу. Служба приймає на підставі поданих документів рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога виплачується не пізніше ніж протягом двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі, шляхом її перерахування на рахунок в установі банку, відкритий отримувачем допомоги.

Так, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України про затвердження Порядку виплати одноразової грошової допомоги № 908 встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів ДСНС, передбачених у державному бюджеті на зазначені цілі.

Будь-яких виключень щодо порядку надходження коштів на виплату одноразової грошової допомоги вказані норми не містять, з огляду на що суд вважає безпідставним посилання відповідача, що виплата одноразової грошової допомоги позивачу буде проведена при надходженні відповідних коштів ПАТ «Укранафта» на рахунки ГУ ДСНС України у Чернігівській області.

Верховний Суд України у постанові від 24.11.2015 по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто, бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 54398764).

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007).

У Рішенні від 09.07.2007 № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейський суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету. Однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Вказані обставини дають суду підстав до висновку, що рішення про виплату позивачу одноразової допомоги Державною службою України з надзвичайних ситуацій не виконано за відсутності підстав, визначених законами, тобто відповідачем 2, у даному випадку, допущена протиправна бездіяльність.

Враховуючи вищевикладене, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо невиплати позивачу призначеної одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту; зобов`язання Державну службу України з надзвичайних ситуацій здійснити виплату позивачу одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у сумі 221400 грн.

Щодо позовних вимог до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, то суд зазначає, що у вказаній частині позовних вимог слід відмовити, оскільки головним розпорядником коштів для виплати одноразової грошової допомоги є саме Державна служба України з надзвичайних ситуацій.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу частин шостої, сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи, у розмірі 3000,00 грн. суду було надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання адвокатських послуг від 20.06.2022, акт виконаних послуг від 20.06.2022, квитанцію (зворот а.с. 5, а.с.15-17).

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області у відзиві просило зменшити розмір витрат з підстав, що адміністративний позов фактично містить лише посилання на нормативно-правові акти, формулювання позовних вимог не потребувало значних інтелектуальних зусиль, а надана послуга не є співмірною з грошовою сумою.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій у поданому відзиві просила зменшити розмір витрат на правову допомогу, вказавши, що справа є нескладною, обсяг виконаних адвокатом робіт є незначним.

Оскільки понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені документально та знайшли своє відображення в матеріалах судової справи, зважаючи на часткове задоволення позову в частині позовних вимог до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.

Також, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (пр-т Миру, буд. 190-а, м. Чернігів, 14037, ), Державної служби України з надзвичайних ситуацій (вул. Олеся Гончара, буд. 55-А, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо невиплати ОСОБА_1 призначеної одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у сумі 221400 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1996,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.10.2022.

Суддя Н.М. Баргаміна