Справа № 420/6208/18
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6208/18
УХВАЛА

14 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа № 420/6208/18 за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 року позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 76 процентів відповідних сум грошового забезпечення з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року без обмеження максимальним розміром, в задоволенні решти позовних вимог було відмовлено, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволених вимог в розмірі 704,80 грн.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 року у справі № 420/6208/18 набрало законної сили на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 року.

06.07.2021 року ОСОБА_1 було видано виконавчі листи про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 76 процентів відповідних сум грошового забезпечення з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року без обмеження максимальним розміром та про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволених вимог в розмірі 704,80 грн.

04.10.2022 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. У вказаній заві позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі № 420/6208/18 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років у розмірі 76 процентів відповідних сум грошового забезпечення з виплатою різниці між фактично отриманою та належної до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року, в частині виплати недоотриманих сум за період з 01.01.2016 по 31.05.2020 й з 01.08.2020 по 31.05.2021; постановити окрему ухвалу про визнання протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі № 420/6208/18 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років у розмірі 76 процентів відповідних сум грошового забезпечення з виплатою різниці між фактично отриманою та належної до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року, в частині виплати недоотриманих сум за період з 01.01.2016 по 31.05.2020 й з 01.08.2020 по 31.05.2021; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі № 420/6208/18 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років у розмірі 76 процентів відповідних сум грошового забезпечення з виплатою різниці між фактично отриманою та належної до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року, в частині виплати недоотриманих сум за період з 01.01.2016 по 31.05.2020 й з 01.08.2020 по 31.05.2021; встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області строк для надання відповіді про виконання вказівок цієї ухвали у термін, необхідний для їх виконання; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 744 грн. 30 коп.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч.2 ст.383 КАС України у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до ч.3 ст.383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно з ч.4 ст.383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Суд зазначає, що вказані процесуальні норми спрямовані на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності.

ОСОБА_1 в обґрунтування поданої заяви зазначає, що 08.09.2021 за його заявою про відкриття виконавчого провадження через відповідну скриньку пред`явлено виконавчого листа 420/6208/18, виданого 06.07.2021 Одеським окружним адміністративним судом, до виконання Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 13.09.2021 старшим державним виконавцем УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Косюта В.І. на підставі виконавчого листа № 420/6208/18 від 06.07.2021 відповідною постановою відкрите виконавче провадження за № 66792405. 18.01.2022 до УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подано заяву про накладення стягнення на Відповідача у зв`язку із невиконанням в повному обсязі рішення суду в частині виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави, щодо виконання судових рішень» та пункту 4 Положень погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440. 03.05.2022 з УЗПВР в Одеській області ПМУМЮУ електронною поштою на заяву про накладення стягнення від 18.01.2022 на Відповідача отримано відповідь № 0301-4408 від 17.02.2022, якою зазначено, що виплата перерахованої пенсії буде здійснена після виділення відповідних коштів, тому «застосування в даному випадку до боржника штрафу є необґрунтованим та передчасним, оскільки невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконання судового рішення без поважних причин». 10.05.2022, 18.05.2022, 07.06.2022, 05.07.2022, 18.08.2022 та 16.09.2022 заявником через портал Пенсійного фонду України до Відповідача й Пенсійного фонду України надсилались чисельні запити, звернення, заяви й скарги щодо надання детальної інформації, неодноразово щодо нарахованої доплати, термінів виділення відповідних коштів та здійснення її виплати, з вимогою здійснити виплату різниці між фактично отриманою та належної до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року по 31.05.2021. 17.05.2022, 30.05.2022, 20.06.2022, 01.08.2022, 05.08.2022, 02.09.2022, 29.09.2022 на вищевказані чисельні запити, звернення, заяви й скарги через портал ПФУ отримано відповіді Відповідача й ПФУ, з яких стало відомо, що Відповідачем нараховано, але до теперішнього часу не здійснено виплату різниці між фактично отриманою та належної до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року по день проведення перерахунку пенсії, саме за період з 01.01.2016 по 3J.05.2020 й з 01.08.2020 по 31.05.2021 в сумі 29259,91 грн., тобто не здійснена відповідна доплата пенсії за судовими рішеннями. На думку заявника, Відповідач й ПФУ протиправно відмовляються виконувати й ігнорують його законні вимоги щодо негайного й належного виконання в повному обсязі судових рішень.

Відповідно до ч.5 ст.383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Згідно з ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд встановив, що як вказує заявник - ОСОБА_1 , підставою вбачати протиправну бездіяльність Відповідача щодо виконання судових рішень є відповідь від 17.05.2022 № 8303-6333/Л-02/8-1500/22, отримавши яку він 18.05.2022, 07.06.2022, 05.07.2022, 18.08.2022 та 16.09.2022 звертався до відповідача й Пенсійного фонду України із заявами і скаргами про надання детальної, повної й докладної інформації з доданням копій відповідних документів щодо виконання судових рішень, строків й щомісячних сум погашення заборгованостей із вимогами негайного, належного й у повному обсязі виконання судових рішень та після отримання 29.09.2022 відмови звернувся до суду із вказаною заявою.

З урахуванням зазначеного, після отримання від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області листа 17.05.2022 року ОСОБА_1 в даному випадку дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а саме про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 року у справі № 420/6208/18 не було виплачено різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року в частині виплати недоотриманих сум за період з 01.01.2016 по 31.05.2020 та з 01.08.2020 по 31.05.2021 року.

При цьому, вказану заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду у справі № 420/6208/18 в порядку ст.383 КАС України було подано до суду лише 04.10.2022 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В заяві ОСОБА_1 просить суд визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 за адміністративною справою № 420/6208/18 на протиправну бездіяльність з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04.10.2022 поважними та поновити йому строк звернення до адміністративного суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 за адміністративною справою № 420/6208/18 на протиправну бездіяльність з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04.10.2022.

Таку вимогу заявник обґрунтовує тим, що у триваючих правовідносинах відповідач - суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) по відношенню до нього, які є саме правовідносинами, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення). Тобто, при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід, на думку заявника, виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави; у разі ухилення органом Пенсійного фонду України від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) й порушення законодавства про пенсійне забезпечення строк звернення до адміністративного суду не слід обмежувати будь-яким строком, а тем більше застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч.2 ст. 122 КАС України й тем більше десятиденний, встановлений ч.5 статті 383 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Заявник вказує, що пенсія є єдиним джерелом існування, він має хронічні захворювання каверномою лівої скроневої частки та дисциркуляторною енцефалопатією із незворотними наслідками для здоров`я й потребує постійного довічного лікування, у зв`язку з чим знаходиться в зоні ризику людей, які найбільш схильні для ураження коронавірусом; він не завжди може займатись цим питанням за станом здоров`я й відповідним обмеженням у пересуванні, що теж є перешкодою для вчасного звернення до суду й інших державних органів за захистом своїх прав.

Разом з цим, вказані заявником обставини не можуть бути підставами для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення такого строку, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами, здійснені з невірним тлумаченням норм законодавства.

Вказані обставини та надані докази ніяким чином не підтверджують факт неможливості звернення до суду у встановлений строк з дня виникнення відповідних підстав, що могло бути підставою для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом десяти днів від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Дотримання строків звернення до суду є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Також, заявник посилається на п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням зазначеного, подана заява не містить належного обґрунтування щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з вказаною заявою в порядку ст.383 КАС України.

Крім того, в поданій заяві не зазначено з відповідним обґрунтуванням, що пропуск строку звернення до суду з вказаною заявою в порядку ст.383 КАС України зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

За таких обставин, у суду відсутні підстави визнавати поважними причини пропуску строку звернення до суду із заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду в порядку ст.383 КАС України та відповідно поновлювати пропущений процесуальний строк.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, заява ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду в порядку статті 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії є такою, що не відповідає вимогам ст.383 КАС України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що на підставі ч.5 ст.383 КАС України заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду в порядку статті 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії необхідно повернути заявнику.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.7, 121, 243, 248, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду в порядку статті 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути заявнику.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко