Справа № 240/5483/22
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Житомир справа № 240/5483/22

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання відмови протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення вісімнадцятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання Житомирського району Житомирської області від 26.01.2022 №925 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га з послідуючою передачею у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :05:000:8103, площею 117,9742 га.

- зобов`язати Брусилівську селищну раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути його клопотання від 13.12.2021 та надати дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :05:000:8103 площею 117,9742 га.

- стягнути на його користь понесені витрати з надання правничої допомоги по написанню позовної заяви в розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позову вказано, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 04.04.2022 відкрите провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

30.06.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Разом з відзивом відповідач подав клопотання про заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Зазначив, що подані документи на підтвердження понесених витрат не є належними доказами.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся 13.12.2021 до Брусилівської селищної ради із клопотанням про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га з послідуючою передачею у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :05:000:8103 площею 117,9742 га на території Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області.

Рішення вісімнадцятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання Житомирського району Житомирської області від 26.01.2022 №925 відмовлено позивачу у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га з послідуючою передачею у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :05:000:8103, площею 117,9742 га на території Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, в зв`язку із тим, що відповідно до статтей 79-1, 118 Земельного кодексу України та статті 50 Закону України "Про землеустрій", формування та передача у власність земельних ділянок комунальної або державної власності здійснюється за проектами землеустрою.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, а тому звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України проголошено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Приписами статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №280/97-ВР), передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту а частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

За змістом пункту б частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Частинами 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно частин 1, 2 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 5 статті 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно із частинами 6, 7 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом;

технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою, крім випадків формування їх шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих ділянок, що, в свою чергу, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Отже, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Поділ може проводитись для земельних ділянок приватної, комунальної та державної власності. При цьому, коли ділянку поділяють на кілька частин, то необхідно встановити нові межові знаки. Проведення розподілу земельної ділянки чи об`єднання декількох земельних ділянок можливо тільки після розробки технічної документації щодо встановлення меж ділянок, а також після формування створених в результаті поділу ділянок у Державному земельному кадастрі, для присвоєння кадастрового номеру кожній новоствореній ділянці та окремо провести державну реєстрацію права власності на кожну з них.

Як свідчать матеріали справи, земельна ділянка, що вказана у клопотанні ОСОБА_1 є частиною сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:8103, яка має площу 117,9742 га та чітко визначені межі тому без виділення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га в окремий об`єкт цивільних прав шляхом поділу в порядку, передбаченому чинним законодавством, не може бути передана у власність чи користування.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

Право комунальної власності Брусилівської селищної ради на земельну ділянку площею 117,9742 га, кадастровий номер :05:000:8103 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 07.03.2019 надано Брусилівській селищній раді інформацію про земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що перебувають в постійному користуванні та відповідно до наказу Головного управління від 22.12.2018 № 6-5020/14-18-СГ передані в комунальну власність Брусилівської селищної ради, зокрема, серед таких земельних ділянок є:

- земельна ділянка площею 5,01 га, яка перебуває в постійному користуванні СФГ " ОСОБА_2 " на підставі державного акта на право постійного користування ЖТ 23 09 № 000007 та знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером :05:000:8103;

- земельна ділянка площею 51,7 га, яка перебуває в постійному користуванні СФГ "Нива" на підставі державного акта на право постійного користування серії ЖТ 23 № 000025 та знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером :05:000:8103;

- земельна ділянка площею 4,98 га, яка перебуває в постійному користуванні СФГ "Чмиль" на підставі державного акта на право постійного користування серії ЖТ 23 09 № 000008 та знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером :05:000:8103;

- земельна ділянка площею 50,0 га, яка перебуває в постійному користуванні СФГ "Нона" на підставі державного акта на право постійного користування серії ЖТ 23 № 000034 та знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером :05:000:8103.

Тобто на зазначеній позивачем земельній ділянці кадастровий номер :05:000:8103, площею 117,9742 га знаходяться земельні ділянки вищевказаних СФГ та на які їх власники мають державні акти на право постійного користування землею.

Відтак, земельна ділянка на частину з якої позивач просить виготовити технічну документацію з подальшою передачею у власність є сформованою та перебуває у постійному користуванні інших осіб, а відтак для виділення позивачу її частини, підлягає поділу в окремий об`єкт цивільних прав.

Суд звертає увагу, що 22.12.2021 сімнадцятою сесією Брусилівської селищної ради восьмого скликання прийнято рішення за №837 "Про надання дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо поділу земельних ділянок" відповідно до цього рішення був наданий дозвіл Брусилівській селищній раді на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності площею 117,9742 га, кадастровий номер :05:000:8103 на одинадцять земельних ділянок.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про передчасність звернення позивача до відповідача з клопотанням про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки Брусилівською селищною радою на підставі розпорядження №837 від 22.12.2021 буде зроблено поділ земельної ділянки кадастровий номер :05:000:8103, після чого виникне право на звернення щодо окремого об`єкта цивільних прав.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, питання про розподіл судових витрат у спірних правовідносинах судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва