Справа № 500/1938/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Мартиць О.І.

28 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/1938/22 пров. № А/857/10273/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

при секретарі судових засідань Кардаш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі № 500/1938/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південно -Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ), про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2022р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), у якому просила суд:

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №66086606 від 05.11.2021р.

- стягнути суму в розмірі - 20000,00 грн. за завдану моральну шкоду;

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 р. позов задоволено частково.

Суд скасував постанову про закінчення виконавчого провадження №66086606 від 05.11.2021р.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, апелянт Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 р. скасувати та прийняти нову постанову якою в позові відмовити.

Крім того, не погодився із рішенням суду першої інстанції апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та подав апеляційну скаргу у якій просить суд апеляційної інстанції рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.06.2022р. скасувати та прийняти нову постанову якою в позові відмовити.

Особи які беруть участь у справі в в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021р., у справі № 500/3042/20 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019р. №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", з урахуванням раніше виплачених сум.

29.06.2021р. Тернопільський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист ОСОБА_1 № 500/3042/20.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень у Тернопільській області Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 66086606 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа № 500/3042/20 від 29.06.2021р.

08.06.2021р. Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р у справі №500/3042/20, а саме щодо дати з якої слід проводити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 .

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.06.2021р. дану заяву про роз`яснення судового рішення в справі №500/3042/20 залишено без задоволення.

10.11.2021р. Тернопільський окружний адміністративний суд від 10.11.2011р. у справі 500/3042/20 також заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р у справі №500/3042/20 залишив без задоволення.

05.11.2021р. Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом №1900-0802-5/32981 повідомив державного виконавця про виконання виконавчого листа №500/3042/21 від 29.06.2021р.

Зокрема, пенсійний орган в даному листі зазначив, що додаткові докази про наявність страхового стажу надано у лютому 2020 року, тому з 01.03.2020р. здійснено ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019р. №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (із змінами, внесеними відповідно до постанови №543), а саме нараховано доплату до 2000 гривень.

05.11.2021р. державний виконавець Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Гулько В.І. прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження № 500/3042/20, оскільки боржник Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р. у справі № 500/3042/20 виконав до відкриття виконавчого провадження.

ч.2 ст. ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2, ст.372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Із змісту ч.1 ст.1 Закону "Про виконавче провадження", видно, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". (ч.1 ст.5 Закон "Про виконавче провадження").

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону "Про виконавче провадження").

ч.1 ст.13 Закону "Про виконавче провадження" встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В п.1 ч.2,ч.3,ч.4 ст.18 Закону "Про виконавче провадження" видно, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

ч.1 ст.63 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що у державного виконавця відсутнє право на розширене, власне тлумачення рішення суду, яке він виконує.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021р., у справі № 500/3042/20 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019р. №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", з урахуванням раніше виплачених сум.

Зокрема, суд першої інстанції встановив, що фактично з моменту призначення пенсії у березні 2001р. у ОСОБА_1 був наявний страховий стаж, який становив 31 рік 06 місяців 8 днів, що надавало можливість пенсійному органу для здійснення перерахунку пенсії саме з 01.07.2019р., а не з моменту звернення у лютому 2020р., яка станом на 01.07.2019р. становила 1632,59 грн. ( до 2000 грн.)

Як видно з матеріалів справи, пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2020р., однак, не здійснив перерахунок з 01.07.2019р. 01.03.2020р. в сумі до 2000 грн., що не спростували апелянти (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019р. №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 543 від 26.06.2019р.), що порушує право позивача на отримання пенсійних виплат у передбаченому законом розмірі.

Так, в п.31, Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» визначено, що :

- особам, які мають страховий стаж, для жінок - 30 років, для чоловіків - 35 років та отримують пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), розмір якої станом на 1 липня 2019 року з урахуванням передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії (крім пенсії за особливі заслуги перед Україною) не досягає 2000 грн., встановлено доплату у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру. Відповідну доплату особи отримають незалежно від факту роботи.

В п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» видно, що виконавче провадження підлягає закінченню після фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом..

Отже, закінчення виконавчого провадження на підставі відомостей боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про здійснення перерахунку та виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 01.03.2020р. в розмірі 20000 грн., є передчасним та свідчить про не виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.01.2021р. у справі № 500/3042/20 в частині перерахунку пенсії саме з 01.07.2019р.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оспорювана постанова про закінчення виконавчого провадження, прийнята державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Щодо доводів апелянта про те, що позивач пропустив 10 денний строк звернення з позовом до суду колегія суду зазначає наступне.

Зокрема, апелянти не спростували твердження ОСОБА_1 , що про існування постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.11.2021р. вона дізналась 19.04.2022р. з офіційного сайта Автоматизована система виконавчого провадження, а в суд з позовом звернулась 29.04.2021р. Тобто, позивач не пропустила строк звернення з позовом до суду, який встановлений, ст. 287 КАС України, п.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянтів з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі № 500/1938/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
У зв`язку із терористичним актом держави - агресора 10.10.2022р. та відсутністю електроенергії у Восьмому апеляційному адміністративному суді та у зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Хобор Р.Б. у відпустці 11.10.2022р, повний текст судового рішення складено та підписано 12.10.2022 р.