Справа № 420/8295/22
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8295/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у порушенні строкiв та у тривалому невиконанні виконавчого документа №815/7433/16 вiд 13.06.2017 про стягнення грошової суми у розмiрі 54725,68 грн та перерахуванні йому - ОСОБА_1 ;

зобов`язати відповідача відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» вчинити дії щодо виконання виконавчого документа №815/7433/16 від 13.06.2017 на суму 54725,68 грн та виплатити грошові кошти протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили у цій справі;

зобов`язати відповідача відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» нарахувати та виплатити йому - ОСОБА_1 , компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, починаючи з дня закінчення тримісячного строку з дня надходження до Державної казначейської служби України виконавчого документа №815/7433/16 від 13.06.2017 на суму 54725,63 грн до моменту його виконання.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДКСУ в Одеській області 07.07.2017 прийнято до виконання виконавчий лист №815/7433/16 Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 про примусове виконання рішення щодо стягнення з Малиновського районного відділу Одеського міського управління Міністерства внутрішніх справ 54725, 68 грн, однак, не зважаючи на неодноразові звернення позивача з вимогою виконання рішення суду, рішення протягом майже 5 років не виконано.

Позивач зазначив, що він не може бути позбавлений можливості отримати грошові кошти з огляду на відсутність джерела коштів або відсутність запланованих видатків.

Також позивач вказав, що порушення Державною казначейською службою України граничних строків перерахування коштів за рішенням суду є підставою для виплати стягувачу компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, що передбачено ч.1 ст.5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» №4901-VI (далі Закон №4901-VI).

Ухвалою суду від 27.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 27.06.2022 року доставлена до електронного кабінету відповідача через підсистему «Електронний Суд» 28.06.2022 року. Представник відповідача станом на 04.10.2022 року не надав до суду відзив на позов.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Дослідивши та проаналізувавши надані учасниками справи докази у їх сукупності, судом встановлено, що Одеським окружним адміністративним судом 27.04.2017 прийнято рішення по справі №815/7433/16, яким стягнуто з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 54 725, 68 грн. Вказана грошова сума згідно рішення суду є заборгованістю за індексацію (а.с.9-12).

13.06.2017 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №815/7433/16 за позовом ОСОБА_1 до Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, третя особа: ГУ ДКСУ в Одеській області про стягнення грошової суми у розмірі 54 725, 68 грн (а.с.16).

16.06.2017 позивачем була подана до ГУ ДКСУ в Одеській області заява про прийняття до виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 №815/7433/16, до якої додано, зокрема, оригінал виконавчого листа (а.с.19).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 внесено виправлення у виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 по справі №815/7433/16, визначено вважати вірним найменування боржника у виконавчому листі у такій редакції: Малиновський районний відділ Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області () (а.с.13).

07.07.2017 позивачем була подана до ГУ ДКСУ в Одеській області заява про прийняття до виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 №815/7433/16, до якої додано, зокрема, оригінал виконавчого листа та копія ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 (а.с.18).

05.10.2017 позивач звернувся до ГУ ДКСУ в Одеській області з заявою про стан виконання виконавчого листа від 13.06.2017 №815/7433/16, за результатами розгляду якої листом від 30.10.2017 №1608/236-6774 ГУ ДКСУ в Одеській області повідомило позивача про те, що відомості по виконанню листа Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 №815/7433/16 внесені до відповідного програмного забезпечення, з метою виконання за бюджетною КПКВ 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» та автоматично присвоєно номер у черзі (2 черговість заборгованості) (а.с.20-21).

12.04.2019 ДКСУ сформовано відповідь №5-06-06/6595 за результатом розгляду адвокатського запиту про хід виконання виконавчого листа, якою повідомлено, що станом на день надання відповіді на виконанні в органах Казначейства перебуває виконавчих документів на суму 780,19 млн грн, які відносяться до першої черги, таким чином виконання виконавчого листа по справі №815/7433/16 за Програмою можливо здійснити тільки після погашення заборгованості по першій черзі (а.с.25).

За результатом розгляду адвокатського запиту 15.01.2020 ДКСУ сформовано відповідь №5-06-06/1119, якою повідомлено, що станом на день надання відповіді на виконанні в органах Казначейства перебуває виконавчих документів на суму 355,00 млн. грн, які відносяться до першої черги, та на суму 58,91 млн. грн, які відносяться до другої черги. Сума коштів за судовими рішеннями, що надійшли раніше виконавчого листа по справі №815/7433/16 станом на 15.01.2020 становить 374,41 млн. грн. Також зазначено, що виплатити заборгованість ОСОБА_1 по справі №815/7433/16 можливо після повного погашення заборгованості по першій черзі (а.с.26).

24.03.2021 ДКСУ повідомлено, що станом на день надання відповіді на виконанні в органах Казначейства перебуває виконавчих документів на суму 122,06 млн. грн, які відносяться до першої черги, та на суму 88,14 млн. грн, які відносяться до другої черги. Вказано, що питання про виконання виконавчого листа від 13.06.2017 №815/7433/16 розглянеться Казначейством за рахунок Програми після погашення заборгованості за виконавчими документами, які відносяться до першої черги (а.с.27).

У відповідь на адвокатський запит про хід виконання виконавчого листа від 30.11.2021 ДКСУ листом №5-06-06/25573 від 06.12.2021 повідомлено, що станом на день надання відповіді на виконанні в органах Казначейства перебуває виконавчих документів на суму 144,09 млн. грн, які відносяться до першої черги погашення заборгованості, та на суму 136,43 млн. грн, які відносяться до другої черги погашення заборгованості. Повідомлено, що встановлений обсяг коштів не дозволяє Казначейству здійснити у поточному році погашення заборгованості за рахунок програми за всіма рішеннями судів, гарантованих державою.

Повідомлено, що Казначейство, переймаючись проблематикою, пов`язаною із значною тривалістю виконання рішень судів, постійно звертається до Міністерства фінансів України iз пропозиціями щодо необхiдностi визначення у Законі про Державний бюджет України достатнього обсягу коштів за Програмою, що дозволило б виконувати судові рішення, гарантовані державою, у встановленi законом строки, на які Міністерство фінансів України, повідомило Казначейство, що питання збільшення бюджетних призначень Казначейству для виконання судових рішень за Програмою може бути розглянуто у разі внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рiк» та виходячи з можливостей дохідної частини державного бюджету (а.с.22-23).

Державною казначейською службою листом №5-06-06/6978 від 10.06.2022 повідомлено, що виконавчий лист по справі №815/7433/16 станом на день надання відповіді у Казначействі за бюджетною програмою обліковується невиконаних виконавчих документів на загальну суму 155,57 млн. грн, які відносяться до першої черги погашення заборгованості, 228,44 млн. грн, які відносяться до другої черги погашення заборгованості, та 6106,13 млн. грн, які відносяться до третьої черги погашення заборгованості. Питання щодо виконання судових рішень, які відносяться до другої черги погашення заборгованості за рахунок коштів бюджетної програми, розглядається Казначейством тільки після погашення заборгованості по першій черзі (а.с.24).

Вважаючи бездіяльність ДКСУ щодо не виконання виконавчого листа від 13.06.2017 №815/7433/16 протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Частиною 2 статті 6 цього Закону №1404-VIII передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Частинами першою-другою статті 3 Закону №4901-VI передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону №4901-VI перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4901-VI заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 (далі Положення), Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 9 Положення).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок №845 у редакції, чинній на час спірних правовідносин), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

У розумінні положень Порядку №845 боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання; стягувачі - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави (п. 2 Порядку).

Так, відповідно до пунктів 24, 25 Порядку №845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Абзацами 1, 3 пункту 31 Порядку №845 передбачено, що у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення, та у разі, коли в результаті здійснення таких заходів не забезпечено виконання судового рішення у повному обсязі, - надсилати щомісяця повідомлення про вжиті заходи.

В силу приписів пункту 33 Порядку №845 у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Відповідно до підпункту 1 пункту 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, а також інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

У силу вимог пункту 48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

За змістом пункту 49 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Аналіз наведених норм свідчить, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

При цьому безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється органом Казначейства, в якому обслуговується боржник, після подання заяви стягувача про виконання рішення суду. У разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

У разі коли судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження заяви стягувача із відповідними документами, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості з метою безспірного списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

Отже, на територіальні органи Державної казначейської служби України покладено обов`язок виконати рішення суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а у разі неможливості виконання рішення суду протягом двох місяців, обов`язок виконати таке рішення має Державна казначейська служба України у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей шляхом безспірного списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень у порядку черговості надходження виконавчих документів.

В ході розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами, що боржником за виконавчим листом від 13.06.2017, виданим Одеським окружним адміністративним судом у справі №815/7433/16, щодо стягнення коштів на користь ОСОБА_1 , є Малиновський районний відділ Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області, тобто державна організація (установа, заклад), тому виконання такого рішення підлягає здійсненню з урахуванням вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та прийнятих відповідно до нього підзаконних нормативних актів, зокрема, Порядку №845.

Матеріалами справи підтверджено, що після надходження заяви ОСОБА_1 щодо прийняття до виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 №815/7433/16, ГУ ДКСУ в Одеській області вчинило передбачені Порядком №845 заходи з метою виконання вказаного виконавчого листа, зокрема, відомості по виконанню виконавчого листа внесені до відповідного програмного забезпечення, з метою виконання за бюджетною КПКВ 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» та автоматично присвоєно номер у черзі (2 черговість заборгованості).

Однак, внаслідок недостатності відкритих асигнувань за кодом класифікації видатків бюджету, за якими повинно здійснюватись безспірне списання коштів з Малиновського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області, виконати судове рішення шляхом списання коштів з його рахунків не виявилось можливим.

Беручи до уваги, що виконавчий лист від 13.06.2017 №815/7433/16 передано з метою його виконання шляхом безспірного списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень, суб`єктом, відповідальним за його виконання є Державна казначейська служба України.

Станом на дату звернення позивача до суду із позовом, як і станом на дату розгляду справи, виконавчий лист №815/7433/16, виданий Одеським окружним адміністративним судом 13.06.2017, не виконано, тобто, майже п`ять років позивач позбавлений можливості отримати кошти, присуджені йому рішенням суду, що набрало законної сили, тоді як Порядком №845 передбачено тримісячний строк для перерахування коштів у разі безспірного списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень.

Суд враховує, що заборгованість на користь ОСОБА_1 за судовим рішенням у справі №815/7433/16 (за індексацію) пов`язана із трудовими правовідносинами, відтак відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4901-VI належить до другої черги і підлягає погашенню у порядку черговості.

Стосовно підстави відмови, викладеної у листах відповідача, про те, що затримка із перерахуванням коштів зумовлена не протиправною бездіяльністю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, а виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів, та передбаченими у Законах про Державний бюджет України обмеженими асигнуваннями для погашення наявної заборгованості за поданими судовими рішеннями, суд дійшов наступного висновку.

Аналізуючи вищевикладені норми, вбачається, що Україна гарантує виконання будь-яких рішень суду майнового характеру, боржником за яким є державний орган, шляхом проведення безумовного списання з рахунків такого органу коштів, в обсязі, достатньому для задоволення вимог стягувача, а у випадку відсутності у державного органа - боржника коштів на рахунках - шляхом списання коштів з Державного бюджету України, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

При цьому, обов`язковість судових рішень гарантується статтею 129-1 Конституції України, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у сукупності з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Остання у силу статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами при розгляді справ як джерело права.

ЄСПЛ наголосив, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Ромашов проти України» від 27 липня 2004 року; у справі «Дубенко проти України» від 11 січня 2005 року; та у справі «Козачек проти України» від 7 грудня 2006 року). Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою.

Неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого стаття 1 Протоколу № 1 (п. 53 рішення ЄСПЛ у справі Войтенко проти України від 29 червня 2004 року № 18966/02).

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року по справі №812/413/18 дійшов висновку, що обставина відсутності у відповідача бюджетних коштів за відповідної бюджетною програмою та наявність значної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні в органах Казначейства, не може слугувати підставою для невиконання судового рішення, ухваленого на користь позивача.

Зважаючи на положення частини 4 статті 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, суд дійшов висновку, що ДКСУ порушено граничні строки виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 №815/7433/16, що свідчить про бездіяльність відповідача.

З огляду на викладене, суд, з урахуванням частини другої статті 9 КАС України, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом: визнання протиправною бездіяльності Державної казначейської служби України щодо невиконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 №815/7433/16 про стягнення з Малиновського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 індексації у розмірі 54 725,68 грн, та зобов`язання Державної казначейської служби України вчинити дії щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 №815/7433/16 про стягнення з Малиновського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 індексації у розмірі 54 725,68 грн.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» нарахувати та виплатити компенсацію в розмірі 3% річних від несплаченої суми, починаючи з дня закінчення тримісячного строку з дня надходження до Державної казначейської служби України виконавчого документа №815/7433/16 від 13.06.2017 на суму 54725,63 грн до моменту його виконання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Станом на день розгляду судом даної справи виконавчий лист №815/7433/16 від 13.06.2017 не виконаний - протягом трьох місяців кошти за рішенням суду позивачу перераховані не були.

Таким чином, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають захисту та відновленню в судовому порядку з виплатою позивачу (як стягувачу за виконавчим листом) компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн, суд дійшов наступного висновку.

За твердженнями позивача, моральна шкода полягає в тому, що тривала боротьба на захист прав виснажує його та принижує, викликає розчарування та відчуття несправедливості у зв`язку з очікуванням виконання рішення суду, створює психічне напруження та відчуття дискримінації у боку державних органів.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може проявлятись у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 5 ст.21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Позивач, як на підставу заподіяння моральної шкоди, посилається на факт тривого невиконання виконавчого листа, що спричинило моральні страждання позивача.

В свою чергу, суд зазначає, що сам факт невиконання виконавчого листа, на який вказує позивач, не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами.

Крім того, згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.10.1993 у справі «Гольм проти Швеції», від 29.11.1996 у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства», від 25.07.2001 у справі «Перна проти Італії», від 13.07.2006 у справі «Сілін проти України» визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями.

В даному випадку факт невиконання виконавчого листа підтверджується рішенням суду, проте обов`язок доказування факту отримання моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на позивача.

Стверджуючи, що моральну шкоду йому було заподіяно протиправною бездіяльністю щодо невиконання виконавчого листа, позивач не надав суду належних доказів в підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та причинного зв`язку між діями відповідача і заподіяною шкодою. Зокрема, суд зазначає, що такими доказами можуть бути документи, які підтверджують погіршення стану здоров`я та звернення у зв`язку з цим до медичних закладів, тощо.

За наслідками дослідження обставин справи, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем того, що бездіяльністю відповідача йому заподіяно моральну шкоду та відсутність підстав для стягнення моральної шкоди.

Щодо прохання позивача встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, то суд звертає увагу на наступне.

Частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, здійснення судового контролю за виконанням судового рішення можливе виключно за ініціативою суду. Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не надав доказів понесених судових витрат, підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 №815/7433/16 про стягнення з Малиновського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 індексації у розмірі 54 725,68 грн.

Зобов`язати Державну казначейську службу України вчинити дії щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 №815/7433/16 про стягнення з Малиновського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 індексації у розмірі 54 725,68 грн.

Зобов`язати Державну казначейську службу України відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» починаючи з дня закінчення тримісячного строку з дня надходження до Державної казначейської служби України виконавчого листа №815/7433/16, який виданий 13.06.2017 Одеським окружним адміністративним судом, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої за вказаним виконавчим листом суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса