Справа № 673/396/22
Суддя: Ягодіна Т. В.
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/396/22
Провадження № 2-а/673/14/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2022 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої - судді Ягодіної Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

позивача- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП №1Жмеринського РВ ГУНП у Вінницькій області Матвієнка Дмитра Сергійовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 537705 від 28.04.2022 року, винесену інспектором ВП№1 Жмеринського РВ ГУНП у Вінницькій області Матвієнком Д.С., якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу про адміністративні правопорушення та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 537705 від 28.04.2022 року, винесеною інспектором поліції Жмеринського РВ ГУНП у Вінницькій області Матвієнком Д.С, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Із винесеною вищевказаною постановою позивач категорично не погоджується, оскільки порушень Правил дорожнього руху не допускав. Зауважив, що працівник поліції після зупинки транспортного засобу вказав на несправність світлових приладів транспортного засобу, а коли останній пересвідчився в їх справності, вказав на наявність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП з огляду на те, що при здійсненні повороту праворуч останній не зайняв відповідно крайнє праве положення на проїзній частині. Після цього, поліцейським була винесена оспорювана постанова.

Вважає, що у оскаржуваній постанові відсутні будь-які дані, які підтверджують вчинення ним інкримінованого працівником поліції адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим у справі відсутні належні докази вчинення позивачем правопорушення, оскільки постанова не містить посилань, а ні на технічний засіб, а ні на сам відеозапис.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Зауважив, що дійсно 28.04.2022 року він керував транспортним засобом марки ВАЗ -2121 д.з. НОМЕР_1 у м. Бар Вінницької області та бачив як за ним слідує патрульний автомобіль. Через деякий час був зупинений поліцейськими, які звинуватили його у керуванні автомобілем із несправностями світлових приладів, а після перевірки означеного, змінили обвинувачення та винесли постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил розміщення на проїзній частині в зв`язку із виконанням повороту праворуч. Вказав, що безпідставно був притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки в інший спосіб не міг здійснити поворот праворуч так як у крайній правій смузі знаходились припарковані автомобілі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, однак належним чином був повідомлений про розгляд вказаної справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Представник відповідача ГУНП в Вінницькій області, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що факт вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується винесеною постановою та іншими належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до копії постанови серії БАВ № 537705від 28.04.2022 року ОСОБА_1 , 28.04.2022 року о 13 год. 53хв. в м. Бар по вул. Героїв Майдану, керуючи автомобілем, здійснюючи маневр, а саме поворот праворуч не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині, чим порушив п.п. 10.4 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з чим поліцейським ВП№1 Жмеринського РВ ГУНП в Вінницькій області Матвієнком Д.С. винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Вказані висновки поліцейського про порушення ПДР України ОСОБА_1 не підтверджуються доказами в розумінні ст. 251 КУпАП.

Так, на виконання ухвали суду від 23.05.2022 року в частині надання суду всіх документів, які стали підставою для складення оскаржуваної постанови, ВП№1 Жмеринського РВ ГУНП у Вінницькій області надано CD-R диск № D3129WA25190481LH із відеозаписом події, яка мала місце 28.04.2022 року з участю транспортного засобу марки ВАЗ-2121 реєстраційний номер НОМЕР_1 , надаючи оцінку якому суд враховує наступне.

Частиною другою статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з статтею 31 Закону N 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону N 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Наданий стороною відповідача відеозапис в підтвердження вчинення позивачем правопорушення, встановленого частиною другою статті 122 КУпАП, , не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії БАВ № 537705 від 28.04.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Крім того, суд зауважує, що із вказаного відеозапису вбачається, що 28.04.2022 року в період часу з 13год. 46хв. по 13год. 47хв. транспортний засіб марки ВАЗ-2121 рухаючись по автодорозі населеного пункту двічі здійснює поворот праворуч не змінюючи розташування на проїзній частині. При цьому, в обох випадках крайня права смуга являється частково зайнятою іншими припаркованими там же транспортними засобами.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України крайнє положення на проїзній частині- положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги), яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальною смуги).

Незважаючи на дані обставини, інспектором поліції притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності без допустимих, належних та достатніх доказів, без з`ясування всіх обставин справи на підставі доказів.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції відповідно до вимог ст. 280 КУпАП не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, викладені в ній дані не підтверджені допустимим та належними доказами.

Будь-які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним данного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, до суду не подано на спростування тверджень позивача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правова позиція щодо обов`язку доказування відповідачем вини позивача викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини протии безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 роз`яснюється, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Розділом IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 визначено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам статті 283 КУпАП.

За змістом оскаржуваної постанови немає посилань на докази.

Таким чином, відсутні докази, що б відповідали критеріям ст. 251 КУпАП та фіксували обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 28.04.2022, що свідчить про недоведеність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Інспектор поліції при винесені постанови та представник відповідача в суді не надали доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 конкретного адміністративного правопорушення, зокрема будь-які пояснення очевидців (свідків), які б підтвердили склад адміністративного правопорушення; фото-, або відеофіксацію зазначеного порушення ПДР України, тощо.

Отже, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Лише постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 537705 від 28.04.2022р. не може вважатись доказом вчинення адміністративного правопорушення, таке рішення повинно бути обґрунтованим доказами.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема: рішення від 08.02.2001 у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавенте проти Латвії», вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Оскаржувана постанова винесена інспектором поліції з недотриманням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення права особи на захист, передбаченого ст. 268 КУпАП.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відсутні належні докази на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 28.04.2022, та підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Адміністративний позов підлягає задоволенню зі скасуванням оскаржуваного рішення, а провадження в адміністративній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови судом були задоволені, то з ГУНП в Вінницькій області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 грн.

На підставі ст. ст. 122, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції ВП№1 Жмеринського РВ ГУНП у Вінницькій області Матвієнка Дмитра Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 537705 від 28.04.2022 року, винесену поліцейським ВП№1 Жмеринського РВ ГУНП в Вінницькій області Матвієнком Д.С., про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України в Вінницькій області на користь ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Деражнянським РВ УМВС України Хмельницькій області 15.02.2006 року;

відповідачі:

інспектор поліції ВП №1 Жмеринського РВ ГУНП у Вінницькій області Матвієнко Дмитро Сергійович, місце знаходження: вул. Соборна, 58, м.Жмеринка, Вінницька область;

Головне управління Національної поліції в Вінницькій області, місце знаходження: вул. Театральна, 10, м. Вінниця, е-mail: .

Суддя: Т. В. Ягодіна