Справа № 280/647/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 280/647/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2021 р. (суддя Кисіль Р.В., повне судове рішення складено 10.05.2022 р.) в справі № 280/647/21 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Приватного підприємства «Торговий дім «Січ» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС) 30.12.2020 р. (зареєстровано судом 25.01.2021 р.) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного підприємства «Торговий дім «Січ» (далі ПП «ТД «Січ») про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого на підставі рішення в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області від 20.10.2020 р.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2021 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт вказує, що у зв`язку з не допуском службових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки керівником контролюючого органу на підставі п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України прийнято 20.10.2020 р. о 09 годині 00 хв. рішення про застосування адміністративного арешту майна відповідача. При цьому позивачем саме 20.10.2020 р. подано до Запорізького окружного адміністративного суду в порядку статті 283 КАС України заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника, проте ухвалою від 23.10.2020 р. в справі № 280/7485/20 провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що наявний спір про право та вимоги мають розглядатися в порядку позовного провадження.

На думку апелянта, контролюючий орган не пропустив строк застосування адміністративної санкції, яким є адміністративний арешт майна, встановлений пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, із посиланням на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20.03.2020 р. в справі № 280/2993/19.

Крім того, звертає увагу, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 р. в справі № 280/742/20 відмовлено у задоволенні позову ПП «ТД «Січ» про скасування наказу № 2412 від 21.09.2020 р. про проведення фактичної перевірки.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.09.2020 в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області прийнятий наказ №2412 «Про проведення фактичної перевірки ТД «ТД «СІЧ» та направлення від 21.09.2020 за №2433, 2434, 2435, 2436, 2437.

22.09.2020 посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області здійснено вихід на фактичну перевірку складу-магазину за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги, буд. 63/А, в якому здійснює діяльність ПП «ТД «СІЧ», та складено акт №6/8/08/01/05/35148048 від 22.09.2020 про відмову у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

У зв`язку з відмовою платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області 20.10.2020 року о 09 год. 00 хв. прийняте рішення про застосування адміністративного арешту майна ПП «ТД «СІЧ», у зв`язку з чим ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось до суду із позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Оскільки рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків винесено ГУ ДПС у Запорізькій області 20.10.2020 р., а позовна заява надійшла до суду 30.12.2020 р. (надійшла до суду 25.01.2021 р.), суд першої інстанції вважав, що контролюючим органом не дотримано строк звернення до суду з питання підтвердження обґрунтованості застосування адміністративного арешту майна платника податків, встановленого пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, що й стало підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 21.09.2020 р. в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області №2412 «Про проведення фактичної перевірки ТД «ТД «Січ» та направлень від 21.09.2020 р. за №2433, 2434, 2435, 2436, 2437 службовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області 22.09.2020 р. здійснено вихід на фактичну перевірку складу-магазину за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги, 63-а, в якому здійснює діяльність ПП «ТД «Січ».

Відповідачем службові особи контролюючого органу не допущені до перевірки, про що складено акт №6/8/08/01/05/35148048 від 22.09.2020 р. про відмову у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

У зв`язку з відмовою платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області 20.10.2020 р. о 09 год. 00 хв. прийняте рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ПП «ТД «Січ».

З цим позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ПП «ТД «Січ» ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось до суду першої інстанції 30.12.2020 р. (зареєстровано судом першої інстанції 25.01.2021 р.).

Спірним в цій справі є питання наслідків звернення контролюючого органу до суду у загальному порядку з позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у разі спливу 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За положеннями пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.3 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

За змістом пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до пункту 94.5 статті 94 Податкового кодексу України умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Приписами пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Як визначено пунктами 94.10 - 94.13 статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Відповідно до підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, є правильним таке тлумачення судом першої інстанції приведених норм податкового законодавства, за яким контролюючий орган повинен звернутися за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах 96 годин, протягом яких суд може підтвердити обґрунтованість такого арешту. Сплив вищезазначеного строку, який в силу абзацу другого пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів, а не розсуду суду.

Відповідно, в разі, коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту, арешт майна платника припиняється в силу закону безвідносно до причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято.

Враховуючи, що в межах спірних правовідносин звернення контролюючого органу до суду першої інстанції із позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків відбулось після спливу 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту майна ПП «ТД «Січ», є правильним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог.

Доводи апелянта стосовно неврахування судом першої інстанції, що поданню цього позову передувало звернення контролюючого органу до суду в порядку статті 283 КАС України із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника, проте ухвалою від 23.10.2020 р. в справі № 280/7485/20 провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що наявний спір про право, та вимоги мають розглядатися в порядку позовного провадження, є безпідставними, адже первісне звернення контролюючого органу до суду із заявою в порядку статті 283 КАС України з аналогічними вимогами не спростовує факту спливу на час звернення до суду саме з цим позовом встановленого пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України строку (96 годин) для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Посилання апелянта не постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 р. в справі № 280/742/20, якою відмовлено у задоволенні позову ПП «ТД «Січ» про скасування наказу № 2412 від 21.09.2020 р. про проведення фактичної перевірки, суд визнає необґрунтованими, адже відмова у скасуванні наказу про призначення фактичної перевірки не спростовує факт недотримання контролюючим органом строку, встановленого пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд при розгляді цієї справи враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20.03.2020 р. в справі № 280/2993/19, проте не погоджується із зазначеним висновком.

На переконання суду, податкове законодавство містить імперативну норму про необхідність перевірки обґрунтованості арешту протягом 96 годин (пункт 94.10 статті 94 Податкового кодексу України). Відсутність відповідного рішення суду має наслідком автоматичне припинення арешту, що робить неможливим подальше звернення до суду за підтвердженням його обґрунтованості.

При цьому закінчення 96-годинного строку з моменту накладення арешту згідно з пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України припиняє адміністративний арешт, а відтак звернення до суду з відповідною вимогою в будь-якому порядку, як передбаченому статтею 283 КАС України, так і загальному, позбавлене правового сенсу.

Більш того, пункт 94.21 статті 94 Податкового кодексу України прямо забороняє і повторне накладення арешту з підстав накладення першого арешту у випадку, коли обґрунтованість арешту не була вчасно підтверджена рішенням суду. Воля законодавця сформульована однозначно, і спеціальне регулювання відносин, пов`язаних з адміністративним арештом, виключає можливість вирішення судом питання про обґрунтованість арешту за спливом встановленого законом строку.

Тобто, приписи Податкового кодексу України свідчать про неможливість розгляду вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у разі звернення з такими вимогами поза межами 96 годин.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2021 р. в справі № 280/647/21 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2021 р. в справі № 280/647/21 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Приватного підприємства «Торговий дім «Січ» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 10.10.2022 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.10.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко