Справа № 200/2658/22
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року Справа№200/2658/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іріс-Сток»

до Головного управління ДПС у Донецькій області

про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,

зобов`язання вчинити певні дії

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іріс-Сток» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про:

- визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0014472/1805 від 06.12.2021 року на суму 4130097,00 гривень;

- зобов`язання внести до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 4130097,00 гривень, що є узгодженою.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті камеральної перевірки достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань (по податковій декларації з податку на додану вартість від 20.12.2021 року № ) № 13516/05-99-18-05/43374406 від 11.11.2021 року про порушення позивачем п. 46.5 ст. 46 та пункту 48.1 ст. 48 , пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, підпункту 4) пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість , затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 у редакції Міністерства фінансів України від 2 грудня 2020 року № 734.

За результатами проведеної камеральної перевірки було винесено податкове - повідомлення рішення 0014472/1805 від 06.12.2021 року та виявлено:

- відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період вересень 2021 року;

- відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку.

З зазначених підстав позивач вважає висновки акту камеральної перевірки від 11.11.2021 року № 13516/05-99-18-05/43374406 неправомірними, а винесене на його підставі податкове повідомлення-рішення 0014472/1805 від 06.12.2021 року просить визнати незаконним та скасувати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року вказаний позов залишено без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті на 12 жовтня 2022 року.

Представником позивача 16.08.2022 року надано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану.

Представником відповідача 12.09.2021 року надано письмовий відзив. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за вересень 2021 року, за результатами якої складено акт від 22.11.2021 року №13516/05-99-18-05/43374406, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 06.12.2021 року №0014472/1805, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 4 130 097,00 грн.

При цьому, вищевказане порушення встановлено в результаті перевірки відповідності показників податкової декларації з ПДВ за вересень 2021 року показникам Додатків до неї, внаслідок чого виявлено невідповідність окремих показників, а саме: Рядок 20.3 декларації (задекларовано 0 грн.) не відповідає даним р.21 (задекларовано 100 761 грн.); Графа 7 таблиці 2 додатку 3 (зазначено «прочерк») не відповідає значенню рядка 20.2.1 декларації (зазначено 4 130 097 грн.).

Як свідчить зміст акту перевірки, ТОВ «Іріс-Сток» в Додатку 3 (ДЗ) таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередньому та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України за вересень 2021 року в графі 2 та 3 «звітній податковий період, у якому виникло від`ємне значення (місяць та рік)» задекларовано значення звітного періоду, в якому виникло від`ємне значення по всім контрагентам за період червень-вересень 2021 року на загальну суму 4 130 097,00 грн.

При цьому, в графі 7 «від`ємне значення, в т.ч. сплачено постачальникам товарів/ послуг або до Державного бюджету України, отримано послуг від нерезидента на митній території України» вказано суму 0 грн. з них сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (Таблиця 1 Додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування) (Д3)» визначена у гр.3 рядка 3) 4 130 097,00 грн.

За даними ТОВ «Іріс-Сток» по сумам від`ємного значення, яка виникла у податковому періоді червень-вересень 2021 року в розмірі 4 130 097,00 грн. наявна сплата постачальникам протягом вересня 2021 року складає 0 грн. або 0%.

Крім того, про відсутність проведення розрахунків з постачальниками свідчить також відсутність у ТОВ «Іріс-Сток» задекларованих обсягів оподаткованих операцій в деклараціях з ПДВ за весь період з моменту реєстрації (2020 рік, січень-вересень 2021 року) розділ 1 декларації з ПДВ з нульовими показниками.

Таким чином, внаслідок встановленого перевіркою порушення підприємством пункту 46.5 ст.46 та пункту 48.1 ст.48, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового

кодексу України, підпункту 4) пункту 5 розділу 5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 28.01.2016 року №21 відмовлено у бюджетному відшкодуванні за вересень 2021 року на суму 4 130 097,00 грн.

Зазначає, що порушення позивачем вимог Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» в частині формування значень р.21 та р.20.2.1 Декларації з ПДВ призвело до обґрунтованого висновку про недостовірність нарахування позивачем сум бюджетного відшкодування за вересень 2021 року згідно декларації від 20.10.2021 року №.

З зазначених підстав просить відмовити в позові в повному обсязі.

Причини неявки представника відповідача у судове засідання суду невідомі. Письмових клопотань про розгляд справи за відсутності представника відповідача або про відкладення судового засідання із повідомленням причин неявки до суду не надходило.

Позивачем надано заперечення на відзив від 12.10.2022 року. Зазначає, що графа декларації з ПДВ 7 не є обов`язковими реквізитами та підтверджуються даними бухгалтерського обліку, в тому числі оплачена постачальником та підтверджується даними бухгалтерського обліку.

За змістом пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

А отже, сума, яка обчислена відповідно до вимог п. 200-1.3. ст. 200.1. ПК України, не перевищує встановлений розмір та зазначена у відповідному службовому полі у рядку 19.1, відповідно до п. 5. розділу 3 Порядку заповнення і подання податкової декларації звітності з ПДВ, затвердженого наказом МЮ України від 28.01.2016 року № 21 зареєстрованого в МЮ України 29.01.2016 року за № 159/28289.

Тому твердження відповідача щодо порушення позивачем вимог Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» в частині формування значень р.21 та р.20.2.1 Декларації з ПДВ призвело до обґрунтованого висновку про недостовірність нарахування позивачем сум бюджетного відшкодування за вересень 2021 року згідно декларації від 20.10.2021 року №, є помилковим, оскільки, навіть при поданні декларації та додатків з ПДВ відповідачем повинні перевірятись реальність здійснення господарських операцій проведених позивачем, а отже при проведенні камеральної перевірки реальність господарських операцій відповідачем під сумнів не ставилось, а тому некоректне заповнення реквізитів декларації з податку на додану вартість саме по собі не приводить до заявлення до відшкодування необґрунтованих сум і не може бути підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні.

В силу приписів пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), належним чином повідомленого про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що у разі, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іріс - Сток», значиться як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач перебуває на податковому обліку Головного управління ДПС у Донецькій області та є платником податку на додану вартість з 01.01.2020 року, про що зазначено в акті перевірки від 11.11.2021 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Іріс - Сток» подано декларацію з податку на додану вартість за вересень 2021 року із додатками від 20.12.2021 року № із сумою від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах (червень-вересень 2021 року) на загальну суму 4 130 097,00 гривень.

Фахівцями Головного управління ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань (по податковій декларації з податку на додану вартість від 20.12.2021 року № ) № 13516/05-99-18-05/43374406 від 11.11.2021 року.

За результатами проведеної камеральної перевірки було винесено податкове - повідомлення рішення форми «В 3» № 0014472/1805 від 06.12.2021 року.

Згідно з висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем п. 46.5 ст. 46 та пункту 48.1 ст. 48 , пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, підпункту 4) пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість , затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 у редакції Міністерства фінансів України від 2 грудня 2020 року № 734 та виявлено:

- відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період вересень 2021 року;

- відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку.

Сутність порушень, встановлених актом перевірки полягає у тому, що в результаті перевірки відповідності показників податкової декларації з ПДВ за вересень 2021 року показникам Додатків до неї, внаслідок чого виявлено невідповідність окремих показників, а саме: Рядок 20.3 декларації (задекларовано 0 грн.) не відповідає даним р.21 (задекларовано 100 761 грн.); Графа 7 таблиці 2 додатку 3 (зазначено «прочерк») не відповідає значенню рядка 20.2.1 декларації (зазначено 4 130 097 грн.).

Зокрема, ТОВ «Іріс-Сток» в Додатку 3 (ДЗ) таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередньому та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України за вересень 2021 року в графі 2 та 3 «звітній податковий період, у якому виникло від`ємне значення (місяць та рік)» задекларовано значення звітного періоду, в якому виникло від`ємне значення по всім контрагентам за період червень-вересень 2021 року на загальну суму 4 130 097,00 грн.

При цьому, в графі 7 «від`ємне значення, у тому числі, сплачено постачальникам товарів/ послуг або до Державного бюджету України, отримано послуг від нерезидента на митній території України» вказано суму 0 грн. з них сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (Таблиця 1 Додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування) (Д3)» визначена у гр.3 рядка 3) 4 130 097,00 грн.

За даними ТОВ «Іріс-Сток» по сумам від`ємного значення, яка виникла у податковому періоді червень-вересень 2021 року в розмірі 4 130 097,00 грн. наявна сплата постачальникам протягом вересня 2021 року складає 0 грн. або 0%.

Відповідач зазначив, що про відсутність проведення розрахунків з постачальниками свідчить також про відсутність у ТОВ «Іріс-Сток» задекларованих обсягів оподаткованих операцій в деклараціях з ПДВ за весь період з моменту реєстрації (2020 рік, січень-вересень 2021 року) розділ 1 декларації з ПДВ з нульовими показниками.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами пункту 48.1 статті 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 ПК та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно з пунктом 48.3 статті 48 ПК України одним із обов`язкових реквізитів податкової декларації, які повинна містити є - інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною.

Відповідно до вимог пункту 49.11 статті 49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог підпунктів 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

49.11.1 у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання;

49.11.2 у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Сторонами не заперечується та актом камеральної перевірки від 11.11.2021 року підтверджено, що позивачем було подано податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.12.2021 року № з додатками, яку податковим органом було прийнято. Повідомлень про відмову прийнятті податкової декларації відповідачем на адресу позивача не направлялося.

Як зазначено вище, позивач в Додатку 3 таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередньому та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України за вересень 2021 року в графі 2 та 3 «звітній податковий період, у якому виникло від`ємне значення (місяць та рік)» задекларовано значення звітного періоду, в якому виникло від`ємне значення по 25 контрагентам за період червень-вересень 2021 року на загальну суму 4 130 097,00 грн.

Таким чином, вказані висновки контролюючого органу щодо виявленого порушення ґрунтуються насамперед на тому, що камеральною перевіркою неможливо підтвердити правомірність заявленого бюджетного відшкодування в розмірі 4 130 097,00 грн., оскільки відсутня інформація про фактичну сплату ТОВ «Іріс-Сток» постачальникам за поставлену продукцію.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, регулюється статтею 200 ПК України.

Так, відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 ПК платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Разом з тим, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. В силу приписів пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Таким чином, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу.

А відтак, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, використання документів первинного обліку платника податків, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Аналіз достовірності сформованих платником податків показників податкової звітності під час камеральної перевірки не здійснюється, а своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом в рамках проведення документальних перевірок у порядку, передбаченому статтями 77, 78 ПК України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №826/13195/16, 24 квітня 2018 року у справі №803/1338/17, 24 вересня 2020 року у справі №822/1221/16.

За таких обставин, враховуючи те, що перевірка позивача проведена з порушенням процедурних вимог ПК України, така перевірка відсутня як юридичний факт, що свідчить про відсутність у контролюючого органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення за наслідками здійснення цієї перевірки.

При цьому, висновки відповідача не містять жодних відомостей про наявність у податковій звітності позивача арифметичних чи методологічних помилок. Посилання відповідачем у акті на відсутність інформації про фактичну сплату ТОВ «Іріс-Сток» постачальникам за поставлену продукцію по декларації з ПДВ за вересень 2021 року, суд вважає безпідставним, та зазначає, що відмовляючи позивачу у здійсненні бюджетного відшкодування за таких обставин, відповідач вийшов за межі проведення камеральної перевірки та діяв протиправно.

З зазначених причин, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № 0014472/1805 від 06.12.2021 року підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Вказані приписи статті 200 ПК України цілком узгоджуються з пунктами 6, 7, 12, Порядку ведення реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26.

Відтак, вимога позивача про зобов`язання Головного управління ДПС у Донецькій області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про узгодження суми 4 130 097,00 гривень щодо ТОВ «Іріс-Сток» також підлягає задоволенню.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Іріс-Сток» (87506, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Кальміуська, буд. 143, офіс 8-Д, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, код ЄДРПОУ ВП 44070187) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій № 0014472/1805 від 06.12.2021 року на суму 4 130 097,00 гривень.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області внести до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість товариству з обмеженою відповідальністю «Іріс-Сток» необхідні дані про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 4 130 097,00 гривень, що є узгодженою.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070187) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іріс-Сток» () судові витрати з судового збору у розмірі 27291 (двадцять сім тисяч двісті дев`яносто одну) гривню 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 12 жовтня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Б. Голубова