Справа № 932/694/22
Суддя: Куцевол В. В.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/694/22
Провадження № 2-а/932/26/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі судді Куцевола В.В., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Лисиці Олега Вікторовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

25.01.2022 року позивач, звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому він прохає суд скасувати постанову серії РАП №461304848 від 21.01.2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Лисицею О.В., за ч. 3 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2827,17 грн. та моральної шкоди 1000,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.01.2022 року, він залишив на парковці за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 46, свій автомобіль марки «Hyndai» модель «Sonata» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 . Повернувшись до парковки, виявив відсутність автомобіля. Зателефонувавши в 102, працівник поліції йому повідомив, що його автомобіль було евакуйовано на штрафмайданчик з підставою грубого порушення ПДР. На штрафнайданчику йому було повідомлено, що його автомобіль було евакуйовано на підставі повідомлення серії ІД №00537934. Сплативши витрати за евакуацію 2230 грн. та комісію 93 грн., витрати за зберігання транспортного засобу 144 грн. та комісію 6 грн., штраф 340 грн. та комісію 14 грн. 17 коп., що разом становить 2827 грн. 17 коп. 18.01.2022 року він звернувся до начальника інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР із заявою про отримання постанови про накладення адміністративного стягнення та акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. 25.01.2022 року було надано вказані документи. Як вбачається з документів, інспектор виніс постанову на підставі того, що позивач здійснив зупинку за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 46, чим порушив вимогу підпункту «Д» п. 15.10 ПДР, в частині заборони стоянки транспортному засобу у місцях де транспортний засіб, що стоїть, створить перешкоду для руху пішоходів. Ознайомившись з фотографіями на офіційному сайті інспекції , можливо зробити висновок, що розташований автомобіль не створює перешкоду пішоходам , у тому числі особам з інвалідністю та пішоходам з дитячими колясками. На фотографіях чітко видно, що автомобіль припаркований в спеціальному місці для паркування з відповідною розміткою. На вказаному місці є тротуар для руху пішоходів які безперешкодно проходять повз автомобіля. Враховуючи вище зазначене, позивач вважає, що діями відповідача йому було завдано матеріальної шкоди в розмірі 2827 грн. 17 коп. та моральної шкоди в розмірі 1000 грн., яка виразилась у моральних стражданнях та душевному хвилюванні. У зв`язку із чим, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 26.01.2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

18.03.2022 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначає, що оскаржувана постанова винесена інспектором у межах повноважень та з дотриманням закону. Також зауважив, що за місцем паркування автомобіля не має жодних ознак спеціально відведеного майданчика для паркування, тому вважає, що даний позов задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 461304848 від 21.01.2022 року, що винесена інспектором з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Лисицею О.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. У мотивувальній частині вказаної постанови зазначено, що 12 січня 2022 року в 14 год. 30 хв. транспортним засобом марки «Hyundai» моделі «Sonata», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 46. Чим порушив вимоги п.п. «Д» 15.10 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. На підставі чого, автомобіль було тимчасово затримано та евакуйовано на штраф майданчик.

Також, безпосередньо після виявлення правопорушення, відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №18820 прим. від 12.01.2022 року транспортний засіб «Hyundai» моделі «Sonata», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , було доставлено на спеціальний майданчик КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 3 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн.

Відповідно до ч. 1 cт.260 КУпАП з метою припинення адміністративних правопорушень та для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускається тимчасове затримання транспортного засобу.

Відповідно до cт.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 1.9.Правил дорожнього руху, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 15 ПДР України встановлені вимоги щодо здійснення зупинок та стоянок транспортних засобів.

Відповідно до п.п. «д» п.15.10. ПДР України стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Із наданих фотографій вбачається, що 12.01.2022 року по пр. Д.Яворницького, 46 м. Дніпро, транспортний засіб марки «Hyndai», моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , припаркований у місці для паркування, оскільки на фото зображена розмітка та відокремлене місце від дороги. З фото не можливо зрозуміти скільки метрів залишилось для проходу пішоходам. Із місця розташування транспортного засобу, фактичного перекриття ним більшої частини тротуару не вбачається.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, беручи до уваги вищевказане, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим слід скасувати постанову по накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 461304848 від 21.01.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Щодо вимог про стягнення завданої майнової шкоди, у загальному розмірі 2827,17 грн., яка включає витрати на оплату евакуатора, зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, сплату штрафу за неправильну парковку, суд дійшов висновку про їх задоволення з огляду на наступне.

Позивач згідно квитанції №241496043 від 12.01.2022 року сплатив штраф у розмірі 340 грн. та комісію банку 14,17 грн., згідно квитанції №241495952 від 12.01.2022 року сплатив 2230 грн., за евакуацію ТЗ від 2000 до 3000 кг та комісію банку 93 грн., згідно квитанції №241495892 від 12.01.2022 року сплатив 144 грн. за зберігання транспортного засобу та комісію банку 6 грн.

Відповідно до п. 12 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках (із змінами і доповненнями затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1102) повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов`язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред`явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення. Таким чином, для того щоб повернути ТЗ, позивачка була вимушена сплатити витрати на оплату евакуатора, зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику та послуги банку.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №826/12003/16, аналіз зазначених вище правових норм свідчить про те, що якщо вимоги про відшкодування шкоди пов`язані з вимогою вирішити публічно-правовий спір, то такі вимоги підлягають розгляду за нормами КАС України.

Аналогічних висновків дійшов і Цивільний касаційний суд в постановах у справах №761/10730/18 та №725/5833/16-ц.

Слід зазначити, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №242/4741/16-ц належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяною органом державної влади, їх посадовою або службовою особою є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяну шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки ДКСУ чи її територіальний орган не є тим суб`єктом який порушив права чи інтереси позивача.

Як встановлено судом, внаслідок прийняття оскаржуваної постанови та евакуації транспортного засобу позивачем понесено реальні збитки в загальній сумі 2827,17 грн., а тому вказані вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд керується наступним. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивача, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України" про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди від 31.03.95 N 4).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відтісніть обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 1000 грн., при цьому, жодним доказом такі вимоги не підтверджує, а тому суд відмовляє у задоволені вимог позову щодо стягнення з відповідача моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, понесений позивачем судовий збір підлягає відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

Крім того, за подання позовної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак сплатив у більшому розмірі 992 грн. 40 коп., що є підставою для повернення йому надміру сплаченого судового збору у сумі 496 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Лисиці Олега Вікторовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 461304848 від 21.01.2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на користь на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2827грн. 17 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 496 грн. 20 коп. надміру сплаченого судового збору на підстав квитанції від 25.01.2022 року № 76121.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Куцевол