Справа № 308/13445/22
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., розглянувши заяву представника позивача адвоката Митровки Ярослава Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни про визнання протиправною та скасування постанови.

При зверненні до суду з позовом представником позивача адвокатом Митровкою Ярославом Васильовичем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить зупинити стягнення на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у подвійному розмірі у рамках виконавчого провадження №69229412, що перебуває на виконанні Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ) до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

В обґрунтування поданої заяви представник зазначає, що примусове виконання оскаржуваної постанови серії ВМ № 00009336 від 31.01.2022 про накладення штрафу може призвести до значної шкоди інтересам позивача та негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на його кошти, майно тощо, накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить позивачу на праві власності, у тому числі коштами, або обмеження у користуванні таким майном до вирішення судом питання про правомірність такої постанови накладення штрафу. При цьому, без вжиття заходів забезпечення позову усунути негативні наслідки буде неможливо або для цього необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Адже, стягнення у примусовому порядку подвоєного штрафу, виконавчого збору та витрат виконавця на загальну суму 68 000,00 гривень, яка для позивача є значною, вплине негативно на фінансовий стан позивача, покладе на позивача та його сім`ю надмірний матеріальний тягар.

Водночас подання на примусове виконання постанови серії ВМ № 00009336 від 31.01.2022 р. про накладення штрафу у розмірі 34 000,00 грн. передбачає застосування норми ч. 2 ст. 308 КУпАП, якою передбачається, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті нього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

У зв`язку з цим, у межах виконавчого провадження № 69229412 з позивача стягується сума штрафу у подвійному розмірі - 68 000,00 грн.

Відтак, звернення оскаржуваної постанови серії ВМ № 00009336 від 31.01.2022 до примусового виконання, відкриття виконавчого провадження та продовження вчинення виконавчих дій істотно ускладнюють ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки:

- наведене буде мати наслідком відчуження належних позивачу коштів та майна за наявності спору, де вирішується питання щодо правомірності накладення на нього адміністративного стягнення;

- у випадку задоволення позову, ОСОБА_1 змушена буде вживати додаткових зусиль (додаткового часу та витрат) для відновлення своїх порушених прав та повернення стягнутих грошових коштів та/або реалізованого майна;

-стягнення з позивача подвійного розміру штрафу за умови незаконності оскаржуваної постанови становить непропорційне втручання у право власності ОСОБА_1

заявник посилається на відсутність будь-яких негативних наслідків для відповідача від забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, оскільки подання на примусове виконання постанови, яка не набрала законної сили, не може вважатися добросовісним і законним, а відтак зупинення стягнення на підставі такої постанови буде свідчити про дотримання співвідношення інтересів сторін у даній справі.

Пропонований позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа безпосередньо пов`язується з підставами та предметом позову у даній справі, в рамках якої оскаржується постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 00009336 від 31.01.2022 р. (яка є виконавчим документом через положення п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вказує представник заявника, вжиття заходів забезпечення позову, за наведених вище обставин, жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а лише спрямовано на збереження дійсного майнового стану позивача до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду даної справи по суті.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав та інтересу, про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову вживаються судом з метою захисту прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача у адміністративному процесі, механізмом, що покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого у адміністративній справі.

Забезпечення позову - сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, зважуються обставини, що містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті з огляду на формальність дотримання вимог.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Заходи забезпечення позову вживаються судом з метою захисту прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, що ймовірно може бути порушено в майбутньому. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.02.2019 у справі №826/13306/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

В ухвалі про забезпечення позову суд наводить мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд зазначає, що у заяві про забезпечення позову у достатній мірі обґрунтовано, що невжиття визначеного позивачем заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №826/9263/17 зазначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Судом встановлено, що до матеріалів заяви додано постанову про відкриття виконавчого провадження №69229412 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 68 000 грн., зі змісту якої також слідує, що підставою для відкриття виконавчого провадження стала оскаржувана постанова №ВМ 00009336 від 31.01.2022.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження мотивів і доводів, пересвідчитись у тому, що існують підстави для забезпечення позову.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, що свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що наявні передумови для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки обставини справи свідчать про реальність загрози заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

При цьому для можливого відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони учиняти дії у відповідному виконавчому провадженні до вирішення цієї адміністративної справи по суті, заявнику необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Задоволення заяви про забезпечення позову у вказаний спосіб є співмірним заявленим позовним вимогам, що полягає у співвідношенні негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Крім того, суд виходить з того, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Одночасно вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

У той же час, правова оцінка дій відповідача підлягатиме встановленню під час судового розгляду даної справи.

Таким чином, беручи до уваги, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 серії ВМ №00009336 від 31.01.2022, яка на теперішній час оскаржується у судовому порядку, є виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження, суд дійшов висновку про доцільність застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення такого стягнення.

На підставі викладеного суд зазначає, що заява представника позивача про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа до набрання законної сили рішенням суду в цій справі.

Керуючись статтями 2, 6-19, 139, 150-154, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Митровки Ярослава Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №69229412 на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ВМ №00009336 від 31.01.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 68 000 грн., що перебуває на виконанні Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ) до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Боржник: Державна служба України з безпеки на транспорті, ідентифікаційний код юридичної особи: 39816845, місце розташування: м.Київ, просп. Перемоги, 14.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник