Справа № 360/8166/21
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року справа №360/8166/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року у справі № 360/8166/21 (головуючий І інстанції суддя С.В.Борзаниця) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також позивач), в інтересах якого звернувся адвокат Скиртач Сергій Вікторович (далі також представник позивача), до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі також відповідач, ГУПФУ в Луганській області), в якій просить:

- визнати бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області, що полягає в не зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком № 1 періодів роботи на шахті «Довжанська-Капітальна» виробничого об`єднання «Свердловантрацит» з 22.01.1986 по 18.04.1987; з 11.08.1989 по 22.03.1990; з 09.04.1990 по 30.06.1990 та з 06.07.1992 по 26.03.1995; шахтопрохідному управлінні № 9 державного шахтопрохідного тресту «Свердловськшахтострой» з 23.07.1990 по 26.06.1992; ТОВ «Термоантрацит» з 10.02.1998 по 31.01.2000 протиправною;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи на шахті «Довжанська-Капітальна» виробничого об`єднання «Свердловантрацит» з 22.01.1986 по 18.04.1987; з 11.08.1989 по 22.03.1990; з 09.04.1990 по 30.06.1990 та з 06.07.1992 по 26.03.1995; шахтопрохідному управлінні №9 державного шахтопрохідного тресту «Свердловськшахтострой» з 23.07.1990 по 26.06.1992; ТОВ «Термоантрацит» з 10.02.1998 по 31.01.2000, здійснивши перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 30.09.2021.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 р. у справі № 360/8166/21 позов задоволено.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи на шахті «Довжанська-Капітальна» виробничого об`єднання «Свердловантрацит» з 22.01.1986 по 18.04.1987; з 11.08.1989 по 22.03.1990; з 09.04.1990 по 30.06.1990 та з 06.07.1992 по 26.03.1995; шахтопрохідному управлінні № 9 державного шахтопрохідного тресту «Свердловськшахтострой» з 23.07.1990 по 26.06.1992; ТОВ «Термоантрацит» з 10.02.1998 по 31.01.2000 протиправною.

Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи на шахті «Довжанська-Капітальна» виробничого об`єднання «Свердловантрацит» з 22.01.1986 по 18.04.1987; з 11.08.1989 по 22.03.1990; з 09.04.1990 по 30.06.1990 та з 06.07.1992 по 26.03.1995; шахтопрохідному управлінні №9 державного шахтопрохідного тресту «Свердловськшахтострой» з 23.07.1990 по 26.06.1992; ТОВ «Термоантрацит» з 10.02.1998 по 31.01.2000, здійснивши перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 01.10.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що спірні періоди не були взяті до уваги при призначенні пенсії в межах повноважень, та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 20 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за (Списком № 1 відповідно до норм пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 1058).

Розпорядженням № 81 від 20.02.2020 призначено позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком № 1.

30.09.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшла заява ОСОБА_1 про перерахунок пенсії. Позивачем разом із заявою про перерахунок пенсії відповідачу були надані копії довідок № 124-1, 124-2, 124-3, 124-4 від 04.06.2021, копія довідки № 12573-12/21 від 01.07.2021, копія наказу № 314 від 28.02.1995, копії довідок №2223, 2230, 2231 від 04.06.2021.

Листом від 02.11.2021 № 1200-0202-8/47560, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на заяву позивача про перерахунок пенсії повідомлено, що стаж роботи на шахті 60 років СРСР виробничого об`єднання «Свердловантрацит» за періоди з 22.01.1986 по 18.04.1987, з 11.08.1989 по 22.03.1990, з 09.04.1990 по 30.06.1990, з 06.07.1992 по 26.03.1995; в шахтопрохідному управлінні № 9 тресту «Свердловськшахтобуд» за період з 23.07.1990 по 26.06.1992; в ТОВ «Термоантрацит» за період з 10.02.1998 по 31.01.2000 зараховано як страховий стаж на загальних підставах. Відповідно до записів трудової книжки встановити право на пенсію за віком на пільгових умовах не надається можливим у зв`язку з відсутністю довідок «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» та інформації про атестацію робочих місць за умовами праці. 07.10.2021 до заяви про перерахунок пенсії надано довідки №№124-1, 124-2, 124-3, 1247-4 від 04.06.2021 та №№ 2223, 2230, 2231 від 04.06.2021, які видано на тимчасово окупованій території України і які є недійсними, тому для перерахунку пенсії не застосовуються.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

За статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Нормами статті 114 Закону № 1058-IV визначено особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина 1статті 114 Закону № 1058-IV).

Правилами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV встановлено: на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.Наказом міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 окреслено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином з урахуванням наказу підприємства про атестацію робочих місць, суд приходить до висновку, що у спірні періоди позивач виконував роботи, передбачені Списком 1, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

За унормуванням пунктів 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України № 1058-ІV, затвердженогоПостановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За змістом пунктів 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Правилами пункту 3 Порядку обумовлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Отже, лише за відсутністю у трудовій книжці відповідних записів про фактичну роботу у шкідливих умовах протягом повного робочого дня, для призначення пенсії на пільгових умовах необхідне додаткове підтвердження наявності пільгового стажу підтверджується уточнюючими довідками з підприємства.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 позивач у спірні періоди:

- 22.01.1986 прийнято електрослюсарем 4 розряду підземним, з повним робочим днем під землею дільниці підготовчих робіт на шахту імені «60 летия СССР виробничого об`єднання «Сведловантрацит»;

- 18.04.1987 звільнено у зв`язку з призивом в ряди Радянської армії;

- 11.08.1989 прийнято електрослюсарем 4 розряду підземним, з повним робочим днем під землею на шахту імені «60 летия СССР виробничого об`єднання «Сведловантрацит»;

- 22.03.1990 звільнено за переводом в шахтоуправління шахта ім. В. Фрунзе виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит»;

- 09.04.1990 прийнято за переводом підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею на шахту імені «60 летия СССР виробничого об`єднання «Сведловантрацит»;

- 30.06.1990 звільнено за переводом в Свердловське шахтопрохідне управління №9;

- 23.07.1990 прийнято електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею на шахтопрохідне управління №9 державного шахтопрохідного тресту «Свердловськшахтострой»;

- 26.06.1992 звільнено за власним бажанням;

- 06.07.1992 прийнято прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем під землею на шахту «Довжанська-Капітальна» виробничого об`єднання «Свердловантрацит»;

- 26.03.1995 звільнено за переводом на ЦОФ «Свердловская» (мовою оригіналу);

- 10.02.1998 прийнято електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею на ТОВ «Термоантрацит»;

- 10.02.1998 на підставі атестації робочих місць електрослюсар підземний 4 розряду з повним робочим днем під землею;

- 21.09.2000 звільнено за власним бажанням.

При цьому, суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів роботи позивача містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, оскільки зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач працював підземним електрослюсарем та прохідником з повним робочим днем під землею.

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірний період, до суду не надано.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що підприємство, яке видало зазначені довідки знаходиться на території, непідконтрольній Україні, перевірка наявності первинних документів на цей час неможлива, а тому і підстави для їх врахування для обчислення пенсії відсутні, суд зазначає наступне.

Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах.

Зокрема, у постанові від 02 жовтня 2018 року (справа № 569/14531/16-а) проаналізував положення статті 19 Конституції України, статей 3,4,9,17,18 Закону № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії", в якому у 1971році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів", у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції та вважає, що можливо застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень і обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

З огляду на вище викладене, а також беручи до уваги те, що подані позивачем довідки містять усі необхідні відомості для вирішення спірного питання щодо зарахування до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах та не суперечать записам у трудовій книжки позивача, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави їх не враховувати.

Отже, копії довідок №124-1, 124-2, 124-3, 124-4 від 04.06.2021, копія довідки № 12573-12/21 від 01.07.2021, копія наказу № 314 від 28.02.1995, копії довідок №2223, 2230, 2231 від 04.06.2021, повинні бути враховані для обчислення пенсії.

Таким чином при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком безпідставно не було зараховано до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах, періоди роботи позивача на шахті «Довжанська-Капітальна» виробничого об`єднання «Свердловантрацит» з 22.01.1986 по 18.04.1987, з 11.08.1989 по 22.03.1990, з 09.04.1990 по 30.06.1990 та з 06.07.1992 по 26.03.1995, шахтопрохідному управлінні №9 державного шахтопрохідного тресту «Свердловськшахтострой» з 23.07.1990 по 26.06.1992, ТОВ «Термоантрацит» з 10.02.1998 по 31.01.2000.

Враховуючи вище наведене, а також беручи до уваги те, що трудова книжка та подані позивачем довідки та накази містять усі необхідні відомості про пільговий характер праці позивача у спірні періоди його роботи, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави їх не враховувати.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

За приписами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як вбачається з протоколу про призначення пенсії страховий стаж позивача складає 36 років 07 місяців 23 дні, з них за Списком № 1 9 років 04 місяці 21 день.

Таким чином, з урахуванням визначеного відповідачем пільгового стажу позивача та періодів, які відповідачем не зараховані до пільгового стажу позивача, суд дійшов висновку, що даного пільгового стажу достатньо для перерахунку пенсії позивачу на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Щодо перерахунку пенсії позивача у розмірі, визначеному ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.

Так, ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Судами встановлено, що при призначенні пенсії позивачу зараховано до стажу на підземних роботах, які надають право призначення пенсії за Списком № 1 - 9 років 04 місяці та 21 день, та суд дійшов висновку щодо зарахування до пільгового стажу роботи спірні періоди роботи на шахті «Довжанська-Капітальна» виробничого об`єднання «Свердловантрацит» з 22.01.1986 по 18.04.1987, з 11.08.1989 по 22.03.1990, з 09.04.1990 по 30.06.1990 та з 06.07.1992 по 26.03.1995, шахтопрохідному управлінні №9 державного шахтопрохідного тресту «Свердловськшахтострой» з 23.07.1990 по 26.06.1992, ТОВ «Термоантрацит» з 10.02.1998 по 31.01.2000, є законні підстави для перерахунку пенсії із застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тобто з моменту звернення з заявою про перерахунок пенсії.

Крім того, у разі звернення пенсіонера із заявою про перерахунок пенсії, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії. При цьому, рішення про відмову в перерахунку пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

Суд наголошує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області за заявою позивача від 30.09.2021 про перерахунок пенсії жодного рішення не приймало, відповідь на заяву надало листом від 02.11.2021 №1200-0202-8/47560, чим порушило положення частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV та пункту 4.3 Порядку № 22-1.

Твердження апелянта щодо недотримання позивачем встановленого порядку звернення за перерахунком пенсії, оскільки він не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка, а відповідачем остаточне рішення стосовно розгляду заяви позивача про перерахунок його пенсії не приймалося, суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, оскільки зі змісту заяви слідує, що вона містить всю необхідну інформацію для перерахунку пенсії позивача, як і відповідь пенсійного органу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України занотовано: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. І відповідачем не доведено, що він у спірних правовідносинах діяв правомірно.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 р. у справі № 360/8166/21 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 р. у справі № 360/8166/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв