Справа № 260/2686/22
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2022 року м. Ужгород№ 260/2686/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна P.O., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування пільгової вислуги років; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у пільговому обчисленні за 04 роки 00 місяців 19 днів та здійснити виплату донарахованих сум.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що він проходив військову службу в Національній гвардії України. 27 лютого 2020 року було припинено контракт про проходження такої. Станом на дату виключення його зі списків особового складу його вислуга років становила в календарному обчисленні 14 років 06 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні 04 роки 00 місяців 19 днів. 29 листопада 2021 року він направив на адресу відповідача заяву, в якій просив здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням пільгової вислуги років, однак у задоволенні такого клопотання було відмовлено. Такі дії відповідача вважає протиправними, оскільки законодавчі норми не передбачають будь-яких обмежень щодо обчислення такої вислуги лише в календарних роках.

18 серпня 2022 року відповідач подав через підсистему «Електронний суд» відзив на позов від 18.08.2022, в якому проти задоволення позову заперечив. Так, зазначив, що чинним на день виникнення спірних правовідносин законодавством чітко передбачено визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в залежності від строку календарної вислуги років військовослужбовця. Станом на день звільнення з військової служби позивач мав вислугу років в календарному обчисленні 14 років 00 місяців 12 днів, тому вважає, що розрахунок одноразової грошової допомоги був проведений вірно.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) проходив військову службу в органах Національної гвардії України.

Так, наказом Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі Військова частина) (по стройовій частині) №51 від 27.02.2020 припинено контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення капітана ОСОБА_1 , звільненого з військової служби відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі наказу командувача Національної гвардії України від 24.01.2020 №13о/с у запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

Окрім того, як вбачається з тексту зазначеного наказу, вислуга років ОСОБА_2 станом на 27 лютого 2020 року в календарному обчисленні становила 14 років 06 місяців 12 днів, в пільговому обчисленні 04 роки 00 місяці 19 днів. При цьому зазначено, що вислуга років для виплати вихідної допомоги становить 14 років.

29 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Військової частини із зверненням, в якому просив здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням пільгової вислуги років.

За результатами розгляду вказаного звернення листом №50/02/33-1831 від 10.12.2021 Військова частина повідомила ОСОБА_2 про те, що згідно з законодавчими нормами не передбачено виплату одноразової грошової допомоги з урахуванням пільгової вислуги років.

Вважаючи протиправними дії Військової частини щодо не врахування пільгової вислуги років при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно ст. 40 Закону №2232-ХІІ гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону №2011 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 №200 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам (далі Інструкція).

Так, розділом XXXІІ Інструкції унормовано виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Відповідно до п. 1 розділу XXXІІ Інструкції, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що звільняються зі служби, виплачується одноразова грошова допомога в розмірах, визначених статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Нормами п. 2 розділу XXXІІ Інструкції передбачено, що строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Вказане кореспондується також з положеннями абз. 1 п. 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393.

На підставі системного аналізу наведених правових норм, суд дійшов висновку, що поняття "календарна вислуга років" застосовується саме для обчислення розміру грошової допомоги: "в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби".

В свою чергу пільговий обрахунок вислуги років є умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону №2011.

З огляду на зазначене суд вважає, що спірна допомога нараховується лише за кожний повний календарний рік служби, а пільгова вислуга років при цьому врахована бути не може.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2022 року у справі №580/2497/21.

Ч. 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що при обрахунку вислуги років ОСОБА_1 для виплати вихідної допомоги Військовою частиною було враховано саме календарну вислугу років 14 років, що, на думку суду, повністю відповідає законодавчим вимогам.

При цьому суд відхиляє посилання позивача на правову позицію Верховного Суду в постановах від 11 квітня 2018 року у справі №806/2104/17 та від 24 листопада 2020 року у справі №822/3008/17. З цього приводу суд зазначає, що предметом позову в таких було питання саме наявності в позивача права на призначення одноразової грошової допомоги з врахуванням пільгової вислуги років. Разом з тим, в даній справі спір виник з приводу обчислення розміру одноразової грошової допомоги.

Поняття «умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги» і поняття «обчислення розміру одноразової грошової допомоги», є відмінними, адже до складу першого включається як календарна так і пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.

Таким чином, провівши правовий аналіз обставин даної справи крізь призму законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяР.О. Ващилін