Справа № 932/9207/21
Суддя: Куцевол В. В.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/9207/21
Провадження № 2-а/932/413/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі судді Куцевола В.В., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Муратова Валерія Федоровича та Інспекції з питань паркування Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач, звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому він прохає суд скасувати постанову до повідомлення серії ІД № 00485846 від 21.10.2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення контролю за паркуванням, яке винесене інспектором з паркування Муратовим В.Ф., за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21.10.2021 року на лобовому склі автомобіля марки «Range Rover», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , було залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому було зазначено, що воно є додатком до постанови серії ІД № 00486846. У повідомленні зазначалось, що позивач порушив правила зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу за адресою: АДРЕСА_1 та його визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та п. «б» 15.10 Правил дорожнього руху, за що застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Станом на 29.10.2021 року позивач постанову про притягнення до адміністративної відповідальності не отримав.

З постановою позивач не згоден та вважає постанову незаконною та протиправною, оскільки інспектором при притягненні його до адміністративної відповідальності допущено помилки та взагалі викладені такі факти, що не відповідають дійсності.

А саме, автомобіль був припаркований на краю тротуару таким чином, щоб для руху пішоходів залишилося щонайменше 4 метра, отже дотримавшись вимог п. «б» 15.10 ПДР. На думку позивача, інспектор, виносивши постанову про порушення п. «б» 15.10 ПДР, проігнорував положення п. «в» 15.10 ПДР, що призвело до порушення його прав. Враховуючи це, останній звернувся за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою від 04.11.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

25.11.2021 року позивач надав до суду заяву про витребування доказів.

Ухвалою від 26.11.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15.03.2022 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач не погодився із заявленими вимогами та прохав відмовити у їх задоволенні. Посилався на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена відповідно до вимог чинного законодавства, а щодо відсутності у оскаржуваній постанові суті правопорушення, значив, що постанова повністю відповідає вимогам ч. 2,3 ст. 283 КУпАП. Також зазначив, що факт здійснення паркування позивачем безпосередньо на тротуарі підтверджується тим, що його транспортний засіб розташований майже по центру тротуару елементу дороги, призначеному для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини. Та й взагалі, для того щоб припаркуватися таким чином, позивач повинен був проїхати через весь тротуар та робити там відповідні маневри своїм транспортним засобом, чим створив загрозу життю та здоров`ю пішоходам та іншим учасникам дорожнього руху. Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП складають дії позивача у тому, що він розмістив транспортний засіб безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, що прилягає до проїзної частини за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна 33. Стоянку транспортний засіб здійснює безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, та за відсутності передбачених дорожніх знаків. Також позивач посилається на п. «в» 15.10 ПДР, однак, на фото які зроблені 21.10.2021 року, чітко видно, що транспортний засіб вимірювання з позначкою1 м., тобто відстань від краю тротуару до автомобіля складає більше 1 м., що також є порушенням вимог п «в» 15.10 ПДР. Враховуючи зазначені пояснення, представник відповідача вважає, що постанова є правомірною та прохає відмовити у задоволенні позову позивачу. Представник відповідача на ухвалу суду надав копію протоколу серії РАП № 357667957 від 16.12.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою від 16.12.2021 року серії РАП № 57667957 до повідомлення серії ІД № № 00485846 від 21.10.2021 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до постанови, водій ОСОБА_1 , на автомобілі марки «Range Rover», з реєстраційним номером НОМЕР_1 здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, чим порушив вимоги «б» п. 15.10 ПДР України.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 2 ст.291 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачу інкримінується порушення правил стоянки, а саме, стоянка на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками), тобто порушення вимог п.п. «б» п. 15.10 Правил дорожнього руху.

З оглянутих фотознімків, які були здійснені позивачем та інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 33, чітко видно, що позивачем 21 жовтня 2021 року транспортним засобом «Range Rover», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснено стоянку транспортного засобу на тротуарі у безпосередній близькості до пішохідного переходу, що безперечно позначається на безпеці дорожнього руху. При цьому, суд враховує що дорога по вул. Січеславска Набережна відділена від тротуару металевим забором, а позивачем здійснено стоянку не на краю тротуару, а безпосередньої на пішохідній зоні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами підтверджено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у відповідності до приписів чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Муратова Валерія Федоровича та Інспекції з питань паркування Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Куцевол