Справа № 120/5427/22
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 жовтня 2022 р. Справа № 120/5427/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 Керівник Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі-відповідач), у якому просив:

??? визнати протиправною бездіяльність Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області щодо невиконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Вороновицької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, за межами смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області, орієнтовною площею 2,0 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, а також здійснення державної реєстрації прав на неї;

зобов`язати Вороновицьку селищну раду Вінницького району Вінницької області забезпечити виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Вороновицької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, за межами смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області, орієнтовною площею 2,0 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, а також здійснення державної реєстрації прав на неї.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з інформації Вороновицької селищної ради № 322/02-23/22 від 20.05.2022 вбачається, що на сміттезвалище розроблено відповідний паспорт № 07/01 від 27.04.2006.

Згідно вищевказаного паспорту місця видалення відходів, сміттезвалище експлуатується з 1973 року, воно знаходиться на земельній ділянці площе 2,0 га, за 1882 м від населеного пункту смт. Вороновиця за координатами 49°05'34" 28°39'24".

Водночас, відповідачем не забезпечено виконання вимог чинного законодавства в частині виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Вороновицької селищної ради за межами смт Вороновиця (орієнтовною площею 2,0 га) для розміщення об`єкту зберігання та видалення відходів - сміттєзвалища твердих побутових відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, а також державної реєстрації прав на неї.

Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи, зокрема Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, є уповноваженим органом щодо реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та відповідно до покладених на неї завдань, уповноважена звертатися до суду з позовом про визнання протиправними дії чи бездіяльність органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб.

30.06.2022 окружною прокуратурою повторно направлено листа до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з вимогою повідомити про вжиті заходи реагування на допущені Вороновицькою селищною радою порушення вимог чинного законодавства.

Згідно відповіді Державної екологічної інспекції у Вінницькій області №1932/12/22 від 05.07.2022 Інспекцією не заплановано звернення до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправною бездіяльність та зобовязанная вчинити певні дії Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області по причині відсутності достатнього фінансування на сплату судового збору.

Враховуючи те, що Державна екологічна інспекція у Вінницькій області заходів щодо усунення порушень законодавства Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області не вжила, наявні підстави для пред`явлення вказаного позову прокурором, в рамках повноважень передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 53 КАС України.

Ухвалою суду від 21.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, копію ухвали про відкриття провадження від 21.07.2022 отримав 03.08.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В силу ч. 4 ст. 124 КАС України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки.

Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Немирівською окружною прокуратурою в ході реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді проведено вивчення стану законності у сфері забезпечення екологічної безпеки, у тому числі при використанні природних ресурсів та екологічної безпеки поводження з відходами на території Вороновицької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

За результатами опрацювання матеріалів щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, установлено, що на території Вороновицької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області за межами населеного пункту смт. Вороновиця розташоване одне діюче місце видалення твердих побутових відходів, орієнтовною площею 2,0 га.

Разом з тим, відповідачем не забезпечено виконання вимог чинного законодавства в частині виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Вороновицької селищної ради за межами смт Вороновиця (орієнтовною площею 2,0 га) для розміщення об`єкту зберігання та видалення відходів - сміттєзвалища твердих побутових відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, а також державної реєстрації прав на неї.

Землевпорядна документація на земельну ділянку, на якій розташоване вказане місце видалення твердих побутових відходів на даний час не виготовлена, речове право на неї не зареєстроване.

Тому, Немирівською окружною прокуратурою був скерований лист №54-1223вих.22 від 17.05.2022 до Вороновицької об`єднаної територіальної громади щодо надання пояснень.

Листом Вороновицької селищної ради № 322/02-23/22 від 20.05.2022 було повідомлено Немирівську окружну прокуратуру про те, що рішення сесії селищної ради про відведення земельної ділянки для місця видалення твердих побутових відходів Вороновицькою селищною радою не приймалось, речове право на дану земельну ділянку не оформлено та землевпорядна документація не розроблялась. Сміттєзвалище діє з 2006 року, згідно паспорта місця видалення побутових відходів № 07/01 від 27.04.2006 року.

Згідно вищевказаного паспорту місця видалення відходів, сміттєзвалище експлуатується з 1973 року, воно знаходиться на земельній ділянці площе 2,0 га, за 1882 м від населеного пункту смт. Вороновиця за координатами 49°05'34" 28°39'24".

Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи, зокрема Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, є уповноваженим органом щодо реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та відповідно до покладених на неї завдань, уповноважена звертатися до суду 3 позовом про визнання протиправними дії чи бездіяльність органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб.

У зв`язку з чим, Немирівською окружною прокуратурою був скерований лист №54-12221вих.22 від 17.05.2022 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про застосування заходів реагування щодо дотримання вимог чинного законодавства України Вороновицькою селищною радою.

Листом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 23.05.2022 повідомлено Немирівську окружну прокуратуру про те, що Інспекцією не вживалися заходи реагування шляхом звернення до суду з позовом про вжиття заходів реагування про визнання протиправною бездіяльність Вороновицької селищної ради Вінницького району, а саме не виконання вимог чинного законодавства щодо виготовлення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки на території Вороновицької територіальної громади орієнтованою площею 2,0 га з розташованим на ній сміттєзвалищем твердих побутових відходів в натурі та встановлення (на місцевості ) її меж, а також здійснення державної реєстрації прав на неї. Додатково повідомлено, що Інспекцією не плануються вищезазначені заходи реагування у зв`язку з відсутністю достатнього фінансування на сплату судового збору.

30.06.2022 Немирівська окружна прокуратура повторно звернулася з листом № 54-1731 вих-22 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з вимогою повідомити про вжиті заходи реагування на допущені Вороновицькою селищною радою порушення вимог чинного законодавства.

Згідно відповіді Державної екологічної інспекції у Вінницькій області №1932/12/22 від 05.07.2022 Інспекцією не заплановано звернення до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області по причині відсутності достатнього фінансування на сплату судового збору.

Враховуючи те, що Державна екологічна інспекція у Вінницькій області заходів щодо усунення порушень законодавства Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області не вжила, наявні підстави для пред`явлення вказаного позову прокурором, в рамках повноважень передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 53 КАС України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до частини третьої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99).

Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відтак, суд вважає, що "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 815/724/15, від 17 жовтня 2019 року у справі № 569/4123/16-а.

В даному адміністративному позові керівник Немирівської окружної прокуратури стверджує, що Вороновицька селищна рада не виконує вимоги чинного законодавства України шодо виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, а також здійснення державної реєстрації прав на неї.

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області заходів щодо усунення порушень законодавства Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області не вжила.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Немирівська окружна прокуратура, в рамках повноважень передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 53 КАС України, звернулась з цим позовом до суду.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. З ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, кабінету Міністрів України.

Згідно статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, міст, є комунальною власністю.

За змістом пункту "а" частини 2 наведеної норми в комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відходи", відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах (до їх утилізації чи видалення); відведені місця чи об`єкти - місця чи об`єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами; розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах; власник відходів - фізична або юридична особа, яка відповідно до закону володіє, користується і розпоряджається відходами.

Територіальні громади є власниками відходів, що утворюються на об`єктах комунальної власності чи знаходяться на їх території і не мають власника або власник яких невідомий (безхазяйні відходи).

Відповідно до статті 21 Закону України "Про відходи" до компетенції органів місцевого самоврядування належить вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами. Органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3, 4 статті 33 Закону України "Про відходи" зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про відходи" державному обліку та паспортизації підлягають в обов`язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону.

За правилами статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію.

Стаття 30 вказаного Закону зазначає, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо вирішення питань поводження з побутовими відходами.

Стаття 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вказує, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження з визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 26 цього ж Закону встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, крім іншого, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

У статті 79 Земельного кодексу України вказано, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно із ч. 1 ст. 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Згідно статті 1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 року № 858-IV проект землеустрою сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки-використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Ст.2 Закону України "Про землеустрій" вказує, що землеустрій забезпечує, зокрема, встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про землеустрій" до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать:

а) організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності;

б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою;

в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності;

г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм;

г) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Відповідно до пункту "б" статті 20 Закону України "Про землеустрій" землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності, зокрема, в разі встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою.

Статтею 22 Закону України "Про землеустрій" визначено, що землеустрій здійснюється на підставі:

а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою;

б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою;

в) судових рішень.

Видами документації із землеустрою, згідно із статтею 25 Закону України "Про землеустрій", крім інших є:

ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно до вимог статті 25 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а також технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є одним з видів документації із землеустрою.

Стаття 26 Закону України "Про землеустрій" вказує, що замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Статтями 125 та 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Однак, в порушення вищевказаних норм чинного земельного законодавства відповідачем не приймалося рішення щодо відведення земельної ділянки для місця видалення твердих побутових відходів, землевпорядна документація не розроблялася та речове право на неї не оформлено.

На переконання суду така бездіяльність відповідача щодо недотримання законодавства про відходи, зокрема невизначення конкретних меж об`єкта розміщення відходів, може призвести до неконтрольованого забруднення навколишніх земель, а також водних ресурсів та атмосферного повітря, що в подальшому негативно впливатиме на стан здоров`я та якість життя населення. Таким чином, дотримання екологічної безпеки в державі мусить займати пріоритетне місце разом з охороною здоров`я та національною безпекою.

Водночас, відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під сміттєзвалищем створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування сміттєзвалища, що може призвести до негативного впливу на навколишнє природне середовище, а також погіршення стану здоров`я та санітарного благополуччя населення.

Використання такої земельної ділянки повинне здійснюватися у суворій відповідності з вимогами чинного земельного та природоохоронного законодавства, із дотриманням певних обмежень щодо використання земель на яких розташовані сміттєзвалища.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням наведених законодавчих, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем понесені судові витрати лише зі сплати судового збору, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області шоло невиконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Вороновицької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, за межами смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області, орієнтовною площе 2,0 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, а також здійснення державної реєстрації прав на неї.

Зобов`язати Вороновицьку селищну раду Вінницького району Вінницької області забезпечити виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Вороновицької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, за межами смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області, орієнтовною площею 2,0 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) її меж, а також здійснення державної реєстрації прав на неї.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Керівник Немирівської окружної прокуратури (вул. Шевченка, 23, м. Немирів, Вінницький район, Вінницька область, 22800, , електронна адреса - ) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, Вінницька область, 21000, код за , електронна адреса - )

Відповідач: Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області (вул. Козацький шлях, 60, смт Вороновиця, Вінницький район, Вінницька область, 23252, код за , електронна адреса - )

Повне судове рішення складено та підписано суддею 12.10.2022

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна