Справа № 460/614/22
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2022 року м. Рівне №460/614/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Рівненській області (далі по тексту позивач) до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач) про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що у відповідача існує заборгованість в розмірі 46137,42грн по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень. Відповідачем самостійно у встановлені законом терміни суми грошових зобов`язань у повному обсязі сплачені не були, надіслана податкова вимога не виконана, а тому податковий орган звернувся про стягнення податкового боргу в судовому порядку. За таких обставин, сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 17.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №460/614/22.

16.02.2022 ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.03.2019 №0-1705, від 17.03.2020 №0-1705 та від 13.04.2021 №-1705. Позовні вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що вказані рішення суб`єкта владних повноважень є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 17.02.2022 зустрічний позов залишений без руху. Ухвалою суду від 22.03.2022 продовжено строк на усунення недоліків зустрічного позову.

Ухвалою суду від 03.05.2022 зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у справі №460/614/22. Вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом у справі №460/614/22. Перейдено до розгляду справи №460/614/22 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання 25.05.2022.

Ухвалою суду від 04.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 25.07.2022.

Ухвалою суду від 25.07.2022 суд перейшов до розгляду справи №460/614/22 в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

За даними податкового обліку за ОСОБА_1 станом на 07.10.2021 обліковується заборгованість в загальній сумі 46137,42 грн за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Вказана заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень-рішень:

- від 20.03.2018 №0033408/5202-1705, яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2017 рік в розмірі 9574,20 грн (а.с.15);

- від 04.03.2019 №0019304/5202-1705 (вручене 25.04.2019), яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік в розмірі 11135,49 грн (а.с.14);

- від 17.03.2020 №0-1705 (вручене 18.09.2020), яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік в розмірі 12481,44 грн (а.с.12, 13);

- від 13.04.2021 №0-1705 (вручене 09.07.2021), яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік в розмірі 12949,29 грн (а.с.11).

Оскільки відповідач суму податкового боргу в добровільному порядку не сплатив, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивачем було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №89934-51 від 12.06.2020. Вказана вимога у встановленому законом порядку останнім не оскаржувалася.

Податкове повідомлення-рішення від 20.03.2018 №0033408/5202-1705 оскаржене ОСОБА_1 в судовому порядку.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.09.2018, яке набрало законної сили 17.12.2018, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення від 20.03.2018 за №0033408/5202-1705.

Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення від 04.03.2019 №0019304/5202-1705, від 17.03.2020 №0-1705 та від 13.04.2021 №0-1705, ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про їх скасування.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК України (стаття 1 Кодексу).

Згідно з пунктами 15.1, 15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із підпунктом 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України передбачено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

За правилами підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно із підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.6.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності нежитлове приміщення - столярний цех загальною площею 299,1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 17.10.2013 (а.с.70).

Рішенням Дубровицької міської ради Рівненської області №462 від 11.07.2017 встановлено на території міста Дубровиці податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Згідно з даним рішенням ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється за 1 квадратний метр бази оподаткування в розмірі 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року інша нерухомість (а.с.71-76).

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет на 2018 рік мінімальна заробітна плата з 01.01.2018 становить 2723,00 грн.

Отже, розрахунок податку на нерухоме майно становить (1%х3723)х299,1 м.кв. = 11135,49 грн.

Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.03.2019 №0019304/5202-1705, яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік в розмірі 11135,49 грн (а.с.14).

Рішенням Дубровицької міської ради Рівненської області №631 від 08.06.2018 встановлено на території міста Дубровиці податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Згідно з даним рішенням ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється за 1 квадратний метр бази оподаткування в розмірі 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року інша нерухомість (а.с.77-80).

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет на 2019 рік мінімальна заробітна плата з 01.01.2019 становить 4173,00 грн.

Отже, розрахунок податку на нерухоме майно становить (1%х4173)х299,1 м.кв. = 12481,44 грн.

Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.03.2020 №0-1705, яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік в розмірі 12481,44 грн (а.с.12, 13).

Рішенням Дубровицької міської ради Рівненської області №837 від 21.06.2019 встановлено на території міста Дубровиці податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Згідно з даним рішенням ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється за 1 квадратний метр бази оподаткування в розмірі 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року інша нерухомість.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет на 2020 рік мінімальна заробітна плата з 01.01.2020 становить 4723,00 грн.

Отже, розрахунок податку на нерухоме майно становить (1%х4723)х299,1 м.кв. :12 місяців х на 11 місяців = 12949,29 грн.

Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.04.2021 №0-1705, яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік в розмірі 12949,29 грн (а.с.11).

Суд зазначає, що при прийнятті спірних актів індивідуальної дії, податковий орган, як суб`єкт виконавчої влади, застосував чинні рішення органу місцевого самоврядування, які в свою чергу прийняті на виконання положень чинного законодавства.

Слід звернути увагу на те, що предметом оскарження за зустрічним позовом є виключно податкові повідомлення-рішення відповідача, прийняті ним на виконання своїх функцій шляхом реалізації повноважень, передбачених підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 та підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України щодо визначення податкового зобов`язання.

Правомірність рішення органу місцевого самоврядування не є предметом оскарження в цій справі, повноваження міських (селищних, сільських) рад в частині встановлення місцевих податків і зборів хоча і визначені в тому числі Податковим кодексом України, проте є виключною «правовстановлюючою» компетенцією цих органів, правомірність реалізації якої не має перевірятися в межах цієї справи.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

В межах спірних правовідносин прийняті органом місцевого самоврядування рішення, є нормативно-правовими актами, приписи яких зокрема змінюють для позивача права та обов`язки, є способом реалізації владних управлінських функцій радою як суб`єктом владних повноважень у відповідності до комплексного правового регулювання в межах розсуду цього органу, з урахуванням інтересів членів територіальної громади та кожного члена цієї громади, а також згідно з приписами підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України. Дані рішення не скасовано в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковим як для позивача, так і для відповідача у справі.

Податкове законодавство України ґрунтується зокрема на принципі стабільності, який треба розуміти так, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року (підпункт 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України).

Суд зазначає, що встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, яким є відповідач у справі, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та обов`язковими.

В межах даних правовідносин не було свавілля з боку відповідача, яким би було завдано позивачу індивідуального та надмірного тягара, оскільки дії податкового органу щодо прийняття податкових повідомлень-рішень відповідають прийнятим органом місцевого самоврядування рішенням по встановленню певних правил, а також дотримано баланс публічних та приватних інтересів, з врахуванням майнового стану та рівня доходів фізичної особи, що запроваджено нормою підпункту 266.4.2 пункту 266.4статті 266 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.10.2022 у справі №460/2114/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.06.2017 №207242-13 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, яка відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України враховується судом при прийнятті рішення.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 04.03.2019 №0019304/5202-1705, від 17.03.2020 №0-1705 та від 13.04.2021 №0-1705 є правомірними, у зв`язку з чим у задоволенні зустрічного позову про визнання їх протиправними та скасування належить відмовити, водночас позов Головного управління ДПС у Рівненській області про стягнення податкового боргу у сумі 46137,42 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин сплачена позивачем сума судового збору з відповідача не стягується, оскільки позивачем виступає суб`єкт владних повноважень.

Також у зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічних позовних вимог, судовий збір з відповідача за зустрічним позовом стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Первинний позов Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 46137,42 грн (сорок шість тисяч сто тридцять сім гривень 42 коп).

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 43142449)

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складений 10 жовтня 2022 року

Суддя Олег ГРЕСЬКО