Справа № 380/7579/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/7579/21 пров. № А/857/2925/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Приступи Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків,

на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року (суддя Кравців О.Р., час ухвалення не зазначений, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №380/7579/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків,

про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення,

встановив:

У травні 2021 року позивач ТОВ "Радехівський цукор" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Західного МРУ ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просив: 1) визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 26.03.2021 №-№Ю в частині донарахування 697689,29 грн. єдиного внеску; 2) визнати протиправним та скасувати рішення від 26.03.2021 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 352050,28 грн.; 3) судові витрати віднести на сторону відповідача.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, вважаючи, що така задоволенню не підлягає за необґрунтованістю та безпідставністю вимог.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 26.03.2021 №-№Ю в частині донарахування єдиного внеску на суму 697689 грн. 29 коп.. Визнано протиправним та скасовано рішення Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 26.03.2021 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахування штрафних санкцій на суму 348844 грн. 65 коп.. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 15793 грн. 16 коп..

Представником позивача було подано до суду першої інстанції заяву з процесуальних питань про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 23923,00 гривень.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 заяву представника позивача - задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (ЄДРПОУ ВП 44045187) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Радехівський цукор () витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11956 грн. 50 коп.. У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

З цим додатковим рішенням суду першої інстанції від 13.01.2022 не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене додаткове рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що представником позивача надано суду докази на підтвердження витрат на правову допомогу, а саме, додаткову угоду від 01.10.2021 та акт здачі-приймання робіт, у яких не висвітлено із зазначенням послуг, які саме були виконані і в якому обсязі з метою зіставлений чи дійсно такі послуги надавались. Вказане дає підстави для сумніву у реальності здійснення таких витрат та їх обґрунтованості. Вважає апелянт, що суд першої інстанції не дослідив належним чином матеріали справи та не вжив визначених КАС України заходів щодо перевірки фактичних обставин справи шляхом витребування додаткових доказів, що призвело до висновків суду, які суперечать наявним у справі матеріалам та не відповідають фактичним обставинам справи.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене додаткове рішення суду від 13.01.2022 та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Витрати по розгляду даної справи залишити за позивачем.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що суд першої інстанції надав правильну правову оцінку обставинам справи, а тому просить оскаржене додаткове рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Згідно з ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, однією з підстав для ухвалення додаткового судового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що розгляд справи завершено ухваленням 05.01.2022 року у справі Львівським окружним адміністративним судом рішення, яким позов задоволено частково, результат якого наведено в описовій частині цієї постанови.

Проте, судом першої інстанції не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, за положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, проведення експертизи, підготовки справи до розгляду зокрема, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги та витрат на підготовку експертного висновку, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані відповідні договори про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), на проведення судових експертиз, експертних досліджень та надання інших послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, проведенням експертизи, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта.

У розглядуваній справі судом встановлено, що позивачем направлено суду першої інстанції заяву про прийняття додаткового рішення про стягнення на користь ТОВ «Радехівський цукор» за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 23913,00 грн..

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано наступні документи (їх копії): договір про надання правової допомоги №317ПН/20 від 01.01.2021; додаткову угоду №1 від 01.01.2021р., протокол доручення №2-1/21 від 14.05.2021 до договору про надання правової допомоги №317ПН/20 від 01.01.2021; додаткову угоду №1 від 01.10.2021 до протоколу доручення №2-1/21 від 14.05.2021; рахунок на оплату №307 від 31 жовтня 2021 на суму 23913,00 грн.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №362 від 31.10.2021 згідно протоколу доручення №2-1/21 від 14.05.2021 до договору про надання правової допомоги №317ПН/20 від 01.01.2021; платіжне доручення №1С9886 від 04.11.2021 про оплату 23913,00 грн., згідно з договором №317НП/20 від 01.01.2021 (протокол доручення 2-1/21 Рах.№307) (а.с. 186-198).

Суд першої інстанції при ухваленні додаткового рішення з урахуванням наданих позивачем доказів, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, часткового задоволення позову, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 11956,50 грн..

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, зазначаючи, що вказаний розмір витрат позивача на правничу допомогу, виходячи з конкретних обставин справи, часткового задоволення позову та фінансового стану учасників справи, є співмірним зі складністю справи та обсягом виконання відповідних робіт, що не спростовано відповідачем, а тому вказаний розмір має бути стягнутий з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Так, у зв`язку з виконанням взятих на себе зобов`язань за Договором №317 НП/20 від 01.01.2021 про надання ТОВ "Радехівський цукор" правової допомоги, Протоколу доручення №2-1/21 від 14.05.2021 та Додаткової угоди №1 від 01.10.2021 до Протоколу доручення №2-1/21 від 14.05.2021, адвокатське об`єднання «Галицька правнича група» виставило Товариству за ведення справи №380/7579/21 рахунок на оплату №307 від 31.10.2021 на суму 23913,00 грн.. Дана сума включала в себе загальний обсяг часу, який було потрачено адвокатами даного адвокатського об`єднання на : ознайомлення з актом перевірки та аналіз правової позиції відповідача; аналіз та опрацювання законодавства, яке стосується предмету спору; дослідження доказів; усні консультації позивача стосовно його правової позиції; виготовлення та подання до суду адміністративного позову; виготовлення та подання заяви (від 04.01.2022) з процесуальних питань; безпосередня участь адвоката (Сміхури В.) в якості представника позивача у кількох судових засіданнях у даній справі (включаючи час на доїзд адвоката).

Апеляційний суд звертає увагу, що вимога позивача на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок відповідача була задоволена судом першої інстанції лише частково, в розмірі 50% від заявлених позивачем витрат.

При цьому, колегія суддів виходить із того, що визначений судом першої інстанції розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 11956,50 грн. є цілком співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони. Такий розмір витрат включає витрати на участь адвоката у судових засіданнях 3,5 годин (з врахуванням часу на доїзд) 24.11.2021р., 29.12.2021р., 05.01.2022р., а також сукупно біля 10 годин на виконання робіт, які зазначені в Додатковій угоді №1 від 01.10.2021 до Протоколу доручення №2-1/21 від 14.05.2021 (як-то, усні консультації, вивчення і аналіз доказів, законодавства і судової практики, підготовка і написання адміністративного позову, виготовлення та подання заяв з процесуальних питань, тощо). Враховуючи загальну кількість фактично затраченого часу 13,5 годин та домовлену вартість 900 грн./год. (згідно додаткової угоди №1 від 01.10.2021), реальний розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції становить не менше 12150 грн..

Тому, додатковим рішенням суду першої інстанції від 13.01.2022 року обгрунтовано стягнено в користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11956 грн. 50 коп., з врахуванням факту часткового задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач не обґрунтував належним чином заперечення щодо визначеного судом першої інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає, що матеріалами справи в безспірному порядку підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат по оплаті професійної правничої допомоги при вирішенні Львівським окружним адміністративним судом цієї справи №380/7579/21.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення без змін додаткового рішення суду у справі, яке ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року в адміністративній справі №380/7579/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повний текст додаткової постанови суду складено 10.10.2022 року