Справа № 300/1024/22
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" жовтня 2022 р. справа № 300/1024/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ ПФ України в області), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зменшення розміру грошового забезпечення позивача з 90% до 70% з 05.02.2019; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 05.02.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум, а з 01.04.2019 виходячи з 90% грошового забезпечення ОСОБА_1 , відповідно до довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області № 5401-3705/5416 від 30.04.2021 з урахуванням виплачених сум.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків.
15.04.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заяву позивача від 15.04.2022 про поновлення строків звернення до суду.
Ухвалою від 20.04.2022 суд повернув позивачу позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 з 90% до 70% з 05.02.2019 по 31.03.2019 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 05.02.2019 по 31.03.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.Позовні вимоги мотивовано тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області безпідставно знизило відсотковий розмір пенсії з 89% до 70% грошового забезпечення, що призвело до неправильного визначення розміру пенсії та її виплату позивачу з 01.04.2019 в розмірі нижчому, ніж передбачено законодавством. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки норма щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії, що мало місце у випадку позивача на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 у справі № 300/429/21-а. Щодо обмеження відповідачем максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, то позивач вказав на те, що пенсійний орган помилково застосував норму статті 43 Закону України № 2262-ХІІ, оскільки такі дії не відповідають рішенню Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.
Ухвалою від 20.04.2022 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо зменшення розміру грошового забезпечення позивача з 90% до 70% з 01.04.2019 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.04.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення відповідно до довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області № 5401-3705/5416 від 30.04.2021 з урахуванням виплачених сум.
ОСОБА_1 в позовній заяві вважає, що, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області безпідставно знизило відсотковий розмір грошового забезпечення для обрахунку пенсії з 90% до 70%, оскільки вимоги закону щодо граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення стосуються випадків призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії, що мало місце у випадку позивача з 01.04.2019 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністратиного суду від 29.11.2021 у справі № 300/2747/21. Просить позов задовольнити повністю
У відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заперечило проти задоволення позову. Представник відповідача вказав на те, що перерахунок пенсії з врахуванням грошового забезпечення діючого військовослужбовця здійснюється відповідно до умов чинного законодавства, а не норми, яка вже втратила чинність. В іншому випадку одна і та ж категорія осіб після перерахунку отримуватиме пенсію на різних умовах, що є недопустимо в правовій державі. Також вказав, що що зміни в законодавстві щодо зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення для обрахунку пенсії не призвели до зниження пенсії позивача при її перерахунку з 01.04.2019, що спростовує факт звуження прав позивача на пенсійне забезпечення. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
ОСОБА_1 проходив службу в органах МНС України (звільнений зі служби з посади: начальник управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення - заступника начальника цивільної оборони м.Івано-Франківська, накази від 10.12.2002 № 241).
В подальшому, згідно заяви від 04.02.2010, атестату про зняття з обліку за № 34 ОСОБА_1 , сформованого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 08.02.2010 за №174/13, позивачу з 28.02.2010 припинено виплату пенсії по причині переходу на пенсію за іншим законом (перехід на пенсію в інше відомство) (а.с.65-66)
15.01.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років (а.с. 67).
У січні 2019 року ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області на виконання вимог постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", та від 30.08.2017 за № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", на ім`я ОСОБА_1 видало довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій за № 02-420/15 від 16.01.2019, яку для призначення пенсії за вислугу років листом за №02-419/15 від 16.01.2019 направило органу пенсійного фонду. Згідно вказаної довідки, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 01.03.2018, за прирівняною посадою "начальник управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення м. Івано-Франківська" становив: посадовий оклад 6 630,00 гривень, оклад за військове званням (полковник) 1 480,00 гривень, надбавка за вислугу років 50% 4 055,00 гривень (а.с. 67).
В подальшому, у зв`язку із визнанням в судовому порядку протиправними і нечинними окремих положень Постанови №103 (рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18) ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області на виконання рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 видало ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення № 5401-3705/5416 від 30.04.2021 (а.с. 6).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 300/2747/21:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні із 01.04.2019 року перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області №5401-3705/5416 від 30.04.2021 року про розмір грошового забезпечення;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області № 5401-3705/5416 від 30.04.2021 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, з урахуванням проведених виплат за цей період.Вказане судове рішення набрало законної сили 30.04.2021;
- позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення розміру грошового забезпечення з 90% до 70% за період з 01 січня 2018 року по 07 грудня 2020 року включно та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 90% суми грошового забезпечення за період з 01 січня 2018 року по 07 грудня 2020 року включно залишено без розгляду;.
- Відмовлено в задоволенні решта позовних вимог.
Не погоджуючись з діями відповідача в частині розрахунку пенсії з 01.04.2019, виходячи з 70%, а не з 90% грошового забезпечення, та її обмеженням максимальним розміром, позивач звернувся з цим позовом до суду.
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:
Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, то суд зазначає таке.
Як встановлено судом відповідач 11.12.2021 здійснив позивачу перерахунок пенсії за вислугу років, на виконання судового рішення від 29.11.2021 у справі № 300/2747/21, що підтверджується протоколом за пенсійною справою, виходячи з 70% грошового забезпечення за прирівняною посадою (а.с. 68).
Це позов подано до суду 17.02.2022. Тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого частиною другою статті 122 КАС України.
Отже, позивачем не пропущений, встановлений частиною другою статті 122 КАС України, строк звернення до суду з цим позовом.
Щодо позовної вимоги по суті позову, то суд зазначає таке.
Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
Статтею 63 Закону № 2262-XII визначено підстави для перерахунку раніше призначених пенсій. Так, відповідно до частини 4 цієї статті усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1, 2 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (пункт третій Порядку № 45).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, відповідно до якої, серед іншого, затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
Згідно з пунктом 2 цієї постанови установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018.
Вказаною Постановою № 704 значно підвищено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) військовослужбовців.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103). Цією постановою відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (пункт 1 Постанови № 103).
Повертаючись до фактичних обставин у справі, матеріалами справи засвідчено, що позивачу до 01.03.2010 виплачувалася пенсія за вислугою років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; з 01.03.2010 по 15.01.2019 позивач отримував пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу»; за заявою про призначення пенсії за вислугу років від 15.01.2019 ОСОБА_1 з 15.01.2019 призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Водночас, в постанові від 29.11.2021 у справі № 300/2747/21 суд апеляційної інстанції зазначив:
«Враховуючи, що до пенсійного органу була подана оновлена довідка, видана Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області 30.04.2021 року за № 5401-3705/5416 із передбаченими Постановою № 704 складовими, відповідач протиправно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку основного розміру його пенсії з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).
Відносно доводів відповідача, що відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII була призначена позивачу вперше лише у 2019 році, то такі судом апеляційної інстанції відхиляються, та хибним є висновок суду першої інстанції з вирішення цього питання, оскільки, як встановлено матеріалами справи, пенсія за вислугу років відповідно до вимог Закону №2262-XII ОСОБА_1 вперше була призначення у грудні 2002 року, а перехід з одного виду пенсії на інший та повернення на первинний вид не вважається як новопризначена пенсія, що підтверджує обґрунтованість доводів позивача у відповідній частині».
Здійснюючи такий перерахунок пенсії, відповідач застосував максимальну величину для обрахунку - 70% сум грошового забезпечення за прирівняною посадою діючого військовослужбовця. Такі дії Головне управління ПФ України в області обґрунтував тим, що ним застосовано для перерахунку розміру пенсії у відсотках від грошового забезпечення, норму закону, чинну на момент проведення перерахунку пенсії, що в даному випадку становить 70% сум грошового забезпечення, як це передбачено частиною другою статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Так, згідно пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.
Відповідно до вимог пункту "а" частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Частиною другою вказаної статті Закону № 2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Втім, надалі Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за № 3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
В подальшому, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 за № 1166-VII, який набрав чинності 01.04.2014, внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (на підставі якої позивачеві в квітні 2018 року обраховано спірний розмір пенсії), згідно яких цифрове значення "80" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії).
Таким чином, з 01.04.2014 положення частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.
Отже, на момент виникнення спірних правовідносин, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до коментованої статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Щодо посилання позивача на висновки, викладені Верховним Судом у зразковій справі № 240/5401/18 (Пз/9901/58/18), то вони зроблені щодо обставин перерахунку з 01.01.2018 пенсії, виходячи з складових грошового забезпечення, та порядку перерахунку пенсії за вислугою років, відповідно до положень пунктів 1, 2 Постанови № 103. Водночас, оскільки позивач станом на 01.03.2018 не отримував пенсію за вислугою років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і йому така пенсії не перераховувалася згідно з Постановою № 103, то на переконання суду, вказані висновки в згаданій зразковій справі не стосуються позивача. Позивачу повторно призначено пенсію згідно вказаного Закону лише з 15.01.2019.
У випадку, який досліджується судом, позивач ставить питання визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення відсоткового значення (з 90% до 70%) розміру грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, при здійснення з 01.04.2019 перерахунку його пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за показниками станом на 05.03.2019 року.
Відтак, може скластися ситуація (а у досліджуваному випадку вже склалася), за якої колишні військовослужбовці (прирівняні до них категорії осіб), які до звільнення в порівнянні із діючима військовослужбовцями займали одну і ту ж посаду (рівнозначні посади), мають одне і те ж військове звання, одну і ту ж вислугу років, одинакові додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати) та премію, матимуть різний розмір пенсії. Так військовослужбовці, які вийшли на пенсію до 01.04.2014, претендують і вимагають в судовому порядку відсоткове значення, більше ніж 70%, хоча їх грошове забезпечення не обчислювалося згідно Постанови № 704, тоді як діючі та колишні військовослужбовці (та прирівняні до них категорії осіб), які отримали право на пенсію після цієї дати, зокрема й після 01.03.2018 (дати набрання чинності Постанови № 704), та яким грошове забезпечення обчислюється (обчислювалося) у розмірі, передбаченому вказаною постановою Уряду, мають право на обрахунок пенсії, виходячи максимально з 70% їх грошового забезпечення за посадою, з якої вони звільнилися зі служби.
Суд переконаний, що таке правове регулювання спірних відносин є несправедливим по відношенню до колишніх чи діючих військовослужбовців (та прирівняних до них категорії посадових осіб), які отримали/отримують право на пенсію, зокрема після 01.03.2018, та створює дискримінацію у праві на належне пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії громадян, які отримують пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Визначення різних підходів до порядку обчислення розміру пенсійного забезпечення однієї категорії громадян порушує принцип рівність усіх громадян у своїх правах перед законом, принцип правової визначеності в частині одинакового застосування діючої норми закону на час обрахунку (призначення чи перерахунку пенсії, якщо такий перерахунок здійснюється на тих самих умовах, що й призначення виходячи з грошового забезпечення діючого військовослужбовця) пенсії однієї і тієї ж категорії осіб згідно Закону № 2262-ХІІ, внаслідок чого не забезпечується рівне право на соціальних захист, з огляду на положення статей 8, 21, 24, 46 Конституції України.
Таким чином, у колишнього військовослужбовця (чи прирівняної посадової особи), який отримав довідку про склад грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року на підставі Постанови № 704, відбудуться фактичні зміни у пенсійній справі і відповідно в правовому регулюванні цих відносин, які визначають порядок перерахунку його пенсії.
Як наслідок, суд вважає за необхідне керуватися висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99. У вказаному рішенні Конституційний Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Отож, у випадку перерахунку призначеної пенсії колишніх військовослужбовців на підставі довідки, виданої за показниками станом на 05.03.2019 за правилами Постанови № 704 (із включенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення і премії), таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.
У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі №640/1744/20 виснував, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).
Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин, на переконання суду у цій справі, є достатньо справедливим.
Аналогічний підхід щодо обчислення розміру пенсії та відсотків від заробітку для нарахування пенсійних виплат при проведенні її перерахунку з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, застосований Верховним Судом щодо іншої категорії осіб, виплата пенсій яким здійснюється не із солідарної системи пенсійного фонду, а за рахунок коштів Державного бюджету України.
Зокрема, мова йде про правову позицію суду касаційної інстанції, визначену в:
Верховний Суд в останніх актуальних коментованих постановах переглядаючи спори про не врахування органами пенсійного фонду при перерахунку пенсії колишніх прокурорських працівників з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, сформував правовий висновок, за змістом якого право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень). При цьому не має значення з настанням якої обставини позивач пов`язує право на перерахунок пенсії, Постанови Уряду України № 657 чи №1013, оскільки як було зазначено судом вище, перерахунок призначеної пенсії працівникам органів прокуратури може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.
"24. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
25. Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами."
"27. Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII."
"32. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.
33. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.".
Як і у цій адміністративній справі, на час отримання позивачем нової довідки за показниками станом на 05.03.2019 року і звернення її до органу пенсійного фонду за перерахунком пенсії, норми статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років, виходячи з розрахункової величини 90% грошового забезпечення, не були чинними, що кореспондується з цитованими вище висновками Верховного Суду щодо застосування положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за № 1789-ХІІ, які також вже не були чинними на день перерахунку пенсії за новою довідкою.
У відношенні до питання перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд касаційної інстанції також надав правову оцінку різним відсотковим значенням суддівської винагороди, які визначалися для суддів у відставці в розмірі від 80% до 90% до 08.06.2016 (при застосуванні суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI в редакції від 07.07.2010) та від 50% (при застосуванні значно підвищеної суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII в редакції від 02.06.2016).
Зокрема, у коментованій вище постанові Верховного Суду зазначено:
"Отже, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, то відсутні правові підстави для обрахунку щомісячного грошового утримання судді одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом №1402-VIII, а розміру відсотку за Законом № 2453-VI.
Колегія суддів зазначає, що зворотне зумовить неоднакове визначення розміру довічного грошового утримання суддів, що вийшли у відставку відповідно до Закону №2453-VI, та тих, які вийшли або вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII. Вказане призведе до дискримінації останніх та суперечитиме положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів".
У вказаних двох категоріях пенсіонерів (колишніх працівників органів прокуратури і суддів) Верховний суд дійшов єдиного висновку, що у випадку перерахунку призначеної пенсії, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність. В протилежному - порушуватиметься принцип співмірності в одному періоді часу між правами на пенсію однієї категорії службовців за ідентичними посадам: між особами яким пенсія перераховується, і яким вона призначається вперше.
У досліджуваному випадку суд керується саме останні правові висновки, визначені Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постановах ухвалених 21.12.2021 (справа № 580/5962/02), 27.09.2021 (справа № 580/585/21), 08.09.2021 (справа № 340/3185/19) і від 20.01.2021 (№ 640/1744/20).
Вказане узгоджується із положеннями частини п`ятої статті 242 КАС України.
Повертаючись до обставин цієї адміністративної справи, суд звертає увагу на те, що позивач в період отримання пенсії за вислугою років по день звернення до суду для перерахунку пенсій отримав від уповноваженого органу такі довідки, зокрема:
Зважаючи на вказане, суд вважає, що при застосуванні різних відсотків (90% і 70%) із врахуванням різних відомостей довідок уповноваженого органу не відбулося зменшення розміру пенсії позивача. Суд вказує, що в розумінні статті 1 першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, майном є сума пенсії, виражена в грошовому еквіваленті (в національній валюті гривні), яке вже нарахована або на нарахування якої має право особа, а не розрахункова величина для обчислення пенсії відповідний відсоток від сум грошового забезпечення. Отже, при перерахунку пенсії виходячи з максимальної згідно чинного закону на час перерахунку розрахункової величини - 70% грошового забезпечення за прирівняною посадою до тієї, яку займав позивач на день звільнення, позивачем не порушено принцип правової визначеності як складовий аспект принципу верховенства права, на порушення якого посилався позивач. Отже, при застосуванні до спірних правовідносин при перерахунку пенсії з 01.04.2019 чинної норми статті 13 Закону № 2262-ХІІ, не відбулося звуження вказаного права позивача на мирне володіння майном. Натомість, застосувавши при перерахунку пенсії позивача норми статей 13, 63 Закону № 2262-ХІІ в системному зв`язку, територіальним органом пенсійного фонду дотримано принцип верховенства права, оскільки забезпечено одинаковий підхід для обрахунку розміру пенсії для однієї і тієї ж категорії осіб за однакових умов (від розміру грошового забезпечення діючого військовослужбовця за прирівняною посадою).
Отже, суд переконаний, що в спірному випадку не відбулося звуження права позивача на гарантоване законом справедливе пенсійне забезпечення, зокрема його права на «мирне володіння майном» - отримання пенсії за вислугою років, обрахованої в конкретному грошовому розмірі внаслідок її перерахунку з 01.04.2019.
Цілком ідентичною є остання сформована судова практика із вказаної категорії спорів Восьмого апеляційного адміністративного суду (постанови: від 02.09.2022 у справі № 300/8444/21, від 15.08.2022 у справі № 300/8099/21, від 07.07.2022 у справі № 300/6777/21, від 04.07.2022 у справі № 300/5518/21, від 24.05.2022 у справі № 300/5975/21, від 05.04.2022 у справі № 300/5696/21, від 03.05.2022 у справі 3300/6471/21, за змістом висновків яких позовні вимоги осіб, пенсія яких призначена за правилами Закону № 2262-ХІІ підлягають до задоволенню лише до моменту зміни грошового забезпечення із включенням/урахуванням щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення та/або їх збільшення, тобто до 01.04.2019 (для колишніх військовослужбовців і прирівняних до них осіб), і до 01.12.2019 (для колишніх співробітників органів внутрішніх справ) відповідно. Тобто, Суд апеляційної інстанції в цих адміністративних справах погодився із необхідністю застосування в спірних правовідносинах правила: "нова довідка (із показниками грошового забезпечення діючого військовослужбовця) нове максимальне обмеження по відсотках (відповідно до норми, чинної на час перерахунку пенсії)".
Суд звертає особливу увагу на некоректне покликання позивача на фактичні обставини і висновки, встановлені Верховним Судом у зразковій справі № 240/5401/18 (Пз/9901/58/18), зокрема:
- по перше, висновки, викладені Верховним Судом у зразковій справі № 240/5401/18 (Пз/9901/58/18), то вони зроблені щодо обставин перерахунку з 01.01.2018 пенсії, виходячи з складових грошового забезпечення, та порядку перерахунку пенсії за вислугою років, відповідно до положень пунктів 1, 2 Постанови № 103. Водночас, позивач станом на 01.03.2018 не отримував пенсію за вислугою років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і йому така пенсії не перераховувалася з 01.01.2018 згідно з Постановою № 103. Позивачу повторно призначено пенсію за вислугою років згідно вказаного Закону лише з 15.01.2019. Посилання позивача на постанову суду апеляційної інстанції від 29.11.2021 у справі № 300/2747/21 не змінює вказаних висновків суду в цій адміністративній справі;
- по друге, хоча і правове регулювання частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ не зазнало змін, проте змінився підхід Верховного Суду до вирішення подібних публічно-правових спорів. Зокрема, касаційний суд застосовує підхід, що розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії порушує справедливий баланс між інтересами осіб, яким пенсія призначається відповідно до діючої норми закону та тими, яким вона була призначена відповідно до попередньої редакції закону, однак яким пенсія перераховується відповідно до грошового забезпечення діючого військовослужбовця, та норми чинного закону. Така ситуація ставила б у нерівне становище діючих службовців, які отримали право на пенсію відповідно до чинної норми закону, порівняно з особами, які набули таке право до набрання цією нормою чинності, і не відповідала б меті закону щодо рівного права на пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії осіб, за рівних умов (зокрема, одинакових складових та розміру грошового забезпечення з якого здійснюється обрахунок пенсії). Тобто Верховний Суд змінив принцип тлумачення подібних норм: чинна норма закону щодо обмеження максимального розміру пенсії відповідним розміром відсотків від грошового забезпечення діючого службовця стосується випадків як призначення, так і перерахунку пенсії, з огляду на обставини справи. Суд погоджується з такою позицію щодо принципів тлумачення норма права в спірних правовідносинах. Після перерахунку пенсії позивача її розмір значно збільшився, порівняно з розміром пенсії до перерахунку, тобто не відбулося звуження права позивача на пенсійне забезпечення.
Підсумовуючи, адміністративний позов про визнання протиправними дії відповідача щодо зміни відсоткового значення основної частини пенсії з 90% до 70% за період з 01.04.2019, є необґрунтованим. Натомість дії відповідача відповідають критеріям правомірності, викладеним в частині другій статті 2 КАС України, оскільки грунтуються на відповідній правовій підставі, вчинені добросовісно та з дотриманням принципу рівності перед законом.
Отже, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
З огляду на відмову в позові, судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача. Відповідач не подав суду доказів понесення судових витрат у справі.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позову повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.