Справа № 260/7670/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/7670/21 пров. № А/857/7290/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Довгої О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 року (рішення ухвалене у м. Ужгород судом у складі головуючого судді Маєцької Н.Д.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області яка полягає у відмові призначити пенсію за віком через відсутність повного страхового стажу протиправною, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити пенсію за віком з 07 травня 2021 року та виплатити її.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що позивач звернулася до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, однак їй відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В той же час, позивач зазначає, що в неї наявний стаж достатній для призначення пенсії, так записами в трудовій книжці підтверджений трудовий стаж з 23 листопада 1978 року по 01 лютого 1995 року. Однак, позивачу протиправно не зараховано до стажу період роботи в колгоспі ім. Чапаєва з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року. Зазначає, з лютого 1995 року здійснює адвокатську діяльність та сплачувала страхової внески до Пенсійного фонду, що підтверджується доданими до позовної заяви документами. Просив позов задоволити.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 05 серпня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 , для обчислення розміру пенсії, період роботи з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року в колгоспі ім. Чапаєва в страховий стаж та призначити їй пенсію за віком, з 08 травня 2021 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 липня 2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05 серпня 2021 року № 99 позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

У вказаному рішенні відповідач зазначає, що згідно наданих документів страховий стаж позивача складає 25 років 06 місяців 13 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи в колгоспі з 05.04.1991 року по 01.02.1995 року, зазначений в трудовій книжці, оскільки відповідно до ст. 56 Закону України « Про пенсійне забезпечення» діє окремий порядок зарахування до трудового стажу період діяльності в колгоспах, тому для зарахування періодів роботи до трудового стажу необхідна додаткова інформація чи перебувала особа членом колгоспу та чи виконувала встановлений мінімум трудової участі в колективному господарстві.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 із змінами (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно трудової книжки позивача встановлено, що вона у період з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року працювала в колгоспі ім. Чапаєва.

Вказані записи виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця.

На працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення трудової книжки з вини адміністрації підприємства, яка відповідальна за дотримання правил її ведення.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В обґрунтування правомірності рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідач зазначає, що для зарахування періоду роботи в колгоспі до трудового стажу необхідна додаткова інформація чи перебувала особа членом колгоспу та чи виконувала встановлений мінімум трудової участі в колективному господарстві.

Разом з тим, доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки позивач у період з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року працювала в колгоспі ім. Чапаєва на посаді юрисконсульта.

Таким чином, відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року в колгоспі ім. Чапаєва є протиправною, оскільки вищевказаний період підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

Оскарженому рішенні про відмову в призначенні пенсії відповідач зазначає, що загальний трудовий стаж позивача становить 25 років 6 місяців 13 днів.

Судом першої інстанції правомірно зараховано до страхового стажу позивача вищевказаний період роботи з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року, то страховий стаж позивача становить понад 28 років, що є достатнім для призначення їй пенсії за віком.

Таким чином, відповідач приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 05 серпня 2021 року № 99 діяв всупереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Апеляційним судом встановлено, що за заявою позивача від 30 липня 2021 року про призначення пенсії згідно з п. 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності вже визначений територіальний орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Таким чином, наслідком скасування, прийнятого ГУ ПФ України в Запорізькій області за результати розгляду заяви позивача про призначення пенсії рішення є виникнення саме у цього територіального органу Пенсійного фонду України обов`язку призначити пенсію.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивач просить призначити їй пенсію за віком з 07 травня 2021 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, оскільки позивачка досягнула 60 років - 07 травня 2021 року , та із заявою про призначення пенсії звернулася 30 липня 2021 року, тобто в межах строку визначеного п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058, то призначення пенсії має відбутися з 08 травня 2021 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

Разом з тим, позивач у період з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року працювала в колгоспі ім. Чапаєва та цей період зараховується судом до стажу позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з лютого 1995 року здійснювала незалежну професійну адвокатську діяльність та сплачувала внески до Пенсійного фонду.

Частиною першою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (далі - Порядок №22-1) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно розписки-повідомленням, що позивачем до заяви про призначення пенсії додано наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, диплом, довідка з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності від 30.07.2021 року довідка із СПОВ про заробітну плату з 01 липня 2020 року по день звернення від 30.07.2021 року, довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року № 33/4-г від 05.02.2021 року, свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про шлюб.

Як вбачається із вказаної розписки-повідомлення, в ній зазначено перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії ,а саме: довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 р., документ про стаж 1991-1995, 1995-2013 роки.

Позивачем такі документи до органу пенсійного фонду для призначення пенсії подані не були.

Щодо посилань позивача на копії документів, доданих до позовної заяви на підтвердження стажу, а саме: довідки Мукачівської ОДПІ від 09 березня 2005 року № 3.126/20/28-01/185 про перебування позивача на обліку як самозайнятої особи, довідки про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру від 23.07.2020 року, акту перевірки правильності повноти нарахування, своєчасності сплати збору до Пенсійного фонду та його витрачання від 28 травня 2001 року, акту про перевірку дотримання податкового законодавства та декларації про доходи, товарно-касової книги, то суд зазначає, що такі до органу пенсійного фонду не подавалися, що підтверджується розпискою-повідомленням, а відтак відповідачем-2 при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії позивачу оцінка їм не надавалась.

Оскарженого рішення про відмову в призначенні пенсії не вбачається, що позивачу відмовлено у зарахуванні до стажу періоду роботи з 08 січня 1991 року по 04 квітня 1991 року та з лютого 1995 року по 01 січня 2001 року.

Згідно оскарженого рішення позивачу за результати розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії, не зараховано до страхового стажу тільки період роботи в колгоспі з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року.

Відтак, оскільки позивачем до органу, що розглядає питання про призначення пенсії не подавалися документи на підтвердження стажу за період з 01 січня 1991 року по 04 квітня 1991 року та з лютого 1995 року по 01 січня 2004 року та відповідно ним не приймалося рішення про відмову у зарахуванні вказаних періодів до стажу позивача, у суду відсутні підстави для зарахування до стажу позивача цих періодів.

Відповідно до ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону.

При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 року у справі №260/7670/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
О. І. Довга