Справа № 296/3860/22
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3860/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 рокум.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового засідання Шовтюк І.В.,

представника відповідача УПП в Житомирській області - Яремчук Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до (1) інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області Вериженка Євгенія Васильовича, (2) Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 08.07.2022 до Корольовського районного суду міста Житомира надійшов позов ОСОБА_1 до (1) інспектора УПП в Житомирській області Вериженка Є.В., (2) Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просив:

(1) визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №010988 від 30.06.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст 121 КУпАП;

(2) закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ст. 125, ч. 2 ст. 36 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

1.2. Позов обґрунтовувався тим, що 30.06.2022 інспектором УПП в с. Зарічани Житомирської області Вериженко Є.В. винесено постанову серії ДП18 №010988, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ст. 125 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень у зв`язку з тим, що 30.06.2022 о 12:00 по майдану Бердичівському, 8 в с. Зарічани, Житомирської області, позивач керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, а також без вогнегасника та медичної аптечки, чим порушив п.п. 2.3 (в), 31.4.7 (є) ПДР України.

1.3. Посилаючись на незаконність зупинки транспортного засобу позивача, здійснення огляду неналежним суб`єктом, а також на те, що під час руху транспортного засобу позивач був пристебнутий ременем безпеки, який зняв лише після зупинки транспортного засобу на вимогу інспектора, а також посилаючись на порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач вказував на незаконність оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим звернувся до суду з адміністративним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА

2.1. 11.07.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/3860/22, розгляд якої призначено у судовому засідання з повідомленням сторін.

2.2. 26.07.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача посилаючись на те, що вчинені позивачем правопорушення зафіксовані відеозаписом з нагрудної відеокамери, інспектором не порушена процедура розгляду справи, для якої передбачено спрощений порядок розгляду, просив у задоволенні позову відмовити.

2.3. Позивач у судове засідання 15.09.2022 не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, неявка позивача відповідно до положень частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

2.4. Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення, в яких посилаючись на законність постанови просила відмовити у задоволенні позову.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 30.06.2022 інспектором Управління патрульної поліції у с. Зарічани в Житомирській області лейтенантом поліції Вериженко Є.В. винесено постанову серії ДП18 № 010988 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121, ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн (а.с. 10).

3.2. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення стало те, що 30.06.2022 о 12:00 по майдану Бердичівському, 8 в с. Зарічани, Житомирської області, позивач керував автомобілем RENAULT MASTER, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, не мав вогнегасника та медичної аптечки, чим порушив п.п. 2.3(в), 31.4.7(є) ПДР України.

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Частина 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КпАП України) передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.2. Статтею 125 КпАП України передбачає відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу у вигляді попередження.

4.3. Пунктом 2.3. (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі також ПДР України) встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

4.4. Пунктом 31.4.7 (є) ПДР України інші елементи конструкції: відсутні: медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на [...] легковому, вантажному автомобілі, [...]; знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на [...] легковому, вантажному автомобілі, [...]; [...] працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, [...].

4.5. Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121, статті 121-1, 121-2, частини 1, 2 і 3 статті 122, частина 1 статті 123, статті 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

4.6. Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, [...] а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.7. Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

4.8. Згідно положень статті 283 КпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

4.9. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

(і) Щодо позовних вимог до інспектора УПП в Житомирській області Вериженка Є.В.

5.1. Зі змісту позовної заяви вбачається, що оскаржуючи постанову серії ДП18 №010988 від 30.06.2022 позивач визначив як одного з відповідачів у адміністративній справі інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції Вериженка Є.В.

5.2. Між тим, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 КпАП України, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 5 ст. 121, ст. 125 КпАП України, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції.

5.3. Тобто, окремі працівники органів (підрозділів) Національної поліції не можуть виступати самостійними відповідачами у справах про оскарження рішення про притягнення до адміністративної відповідальності у розумінні положень КАС України, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

5.4. Слід також зазначити, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є диспозитивним правом позивача, яким останній користується на власний розсуд. При цьому, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а).

5.5. Отже, у задоволенні позову до інспектора УПП в Житомирській області Вериженка Є.В. слід відмовити, оскільки останній є неналежним відповідачем у даній справі.

(іі) Щодо позовних вимог до УПП в Житомирській області ДПП

5.6. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує правомірність постанови інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області Вериженка Є.В. серії ДП18 №010988 від 30.06.2022, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за частиною 5 статті 121 та статтею 125 КпАП України.

5.7. Слід зазначити, що обставини вчинення особою адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі зібраних та оцінених відповідною посадовою особою Національної поліції доказів у встановленому КУпАП порядку.

5.8. Зі змісту оспорюваної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 та статтею 125 КпАП України стало те, що 30.06.2022 о 12:00 по майдану Бердичівському, 8 в с. Зарічани, Житомирської області, позивач керував автомобілем RENAULT MASTER, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, а також не мав вогнегасника та медичної аптечки, чим порушив п.п. 2.3 (в), 31.4.7 (є) ПДР України.

5.9. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень <…>, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення <…> покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

5.10. Судом оглянуто відеозаписи, що містяться на CD-диску (файли з камери нагрудного реєстратора поліцейського export-bn2d9 та export-bn2f9), що додано до відзиву на позов, з яких встановлено, що позивач, перебуваючи за кермом транспортного засобу Renault Master, номерний знак НОМЕР_1 , явно не був пристебнутий ременем безпеки, зі слів позивача вогнегасник в автомобілі відсутній, а наявна медична аптечка із закінченим терміном використання.

5.11. Суд вважає непереконливими доводи позивача, що останній користувався ременем безпеки та зняв останній лише після зупинки його автомобіля інспектором поліції, оскільки з наданого відповідачем відеозапису з камери патрульного поліції явно вбачається, що після зупинки ремінь безпеки знаходився за спиною позивача та останній не був ним пристебнутим.

5.12. Отже, представником відповідача УПП в Житомирській області ДПП доведено факт наявності в діях позивача порушення вимог п.п. 2.3 "в", 31.4.7 "є" ПДР України.

5.13. Слід зазначити, що відповідно до пунктів 4 та 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2021 № 1456 (далі Порядок), перевірка, зокрема, документів в осіб, огляд транспортних засобів, здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення). Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

5.14. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2101-ІХ, з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, строк дії якого на час складення оскаржуваної постанови тривав.

5.15. Пунктом 5 статті 34 Закону України Про національну поліцію встановлено, що перевірка транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду транспортного засобу або візуального огляду салону та багажника транспортного засобу. Поліцейський при здійсненні поверхневої перевірки має право вимагати відкрити кришку багажника та/або двері салону.

5.16. За вказаних обставин, в силу зазначених норм, інспектор Управління патрульної поліції в Житомирській області Вериженко Є.В. діяв в межах наданих йому повноважень та був належним суб`єктом для здійснення перевірки транспортного засобу позивача в умовах воєнного стану.

5.17. Щодо доводів позивача про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

5.18. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем дотримано вимоги абзацу 2 статті 258 КУпАП, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

5.19. Суд звертає увагу, що Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

5.20. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що оскільки розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначені частиною 5 статті 121 та статтею 125 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, то положення абзацу другого ст. 258 КУпАП виключають необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

5.21. Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду на місці справи про адміністративне правопорушення та одночасне винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

5.22. Суд звертає увагу, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в таких випадках, що чітко визначені законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

5.23. Отже, оскільки розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, що належить до компетенції Національної поліції, здійснюється саме на місці вчинення правопорушення, то означене не передбачає можливості перенесення розгляду справи, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови.

5.24. У випадках здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, що належить до компетенції Національної поліції на місці вчинення правопорушення (скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення) реалізується право на особисту участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а можливість реалізації особою, яка притягається до адміністративної відповідальності інших процесуальних прав, в тому числі права на правову допомогу здійснюється шляхом оскарження відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення до адміністративного суду.

5.25. Суд вважає хибними доводи позивача, що сама лише відмова інспектора в перенесенні розгляду справи може бути самостійною та достатньою підставою для скасування постанови, оскільки зазначене спотворює правовий інститут скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення, закладений в абзаці четвертому статті 258 КУпАП та не узгоджується із завданням КУпАП, яке передбачене у статті 1 цього Кодексу, оскільки дозволяло б у разі доведеності винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення уникати будь-якої юридичної відповідальності з формальних підстав, що суперечить засадам законності, запобігання правопорушенням, виховній функції необхідності додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, відповідальності перед суспільством.

5.26. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.05.2020 у справі №750/6728/17 вказав, що відсутність належних умов для розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також порушення прав встановлених статтею 268 КУпАП не може прийматися до уваги, у разі, якщо вказане не спростовує самого факту правопорушення.

5.27. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 липня 2018 року у справі №127/13081/16-а, у постанові від 06 грудня 2019 року у справі №127/9343/17.

5.28. Разом з тим, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на місці вчинення адмінправопорушення не позбавлена прав, передбачених Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, приймати участь у розгляді справи, надавати пояснення, подавати докази, користуватися професійною правничою допомогою під час оскарження рішення про притягнення до адміністративної відповідальності до суду.

5.29. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 вказала, що невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність.

5.30. Так, посилаючись у позовній заяві на відмову інспектора патрульної поліції у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, позивач не зазначив, яким чином така відмова призвела до дійсних та реальних, а не ілюзорних порушень його прав і свобод.

5.31. При цьому, позивач реалізував своє права на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, звернувшись до адміністративного суду з даним позовом, будь-яких доказів користування позивачем професійною правничою допомогою після його притягнення до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

5.32. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено наявності достатніх підстав вважати, що відмова патрульного поліцейського у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення призвела до порушення будь-яких прав позивача.

5.33. Відповідно до частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення (пункт 1).

5.34. Враховуючи доведення відповідачем факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121, статтею 125 КУпАП відповідними доказами, які позивачем залишилися неспростовані, а також те, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в межах встановленої КУпАП санкції за вчинення сукупності адміністративних правопорушень, суд вважає, що підстави для задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови відсутні.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. У зв`язку із залишенням позовних вимог без задоволення, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 19, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд м. Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області Вериженка Євгенія Васильовича серії ДП18 №010988 від 30.06.2022, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 36, частини 5 статті 121, статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду за наслідками розгляду судом першої інстанції справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач (1):

Управління патрульної поліції в Житомирській області

Департаменту патрульної поліції

10003, м. Житомир, вул. Покровська, 96

Відповідач (2):

інспектор Управління патрульної поліції

в Житомирській області лейтенант поліції

Вериженко Євгеній Васильович

10003, м. Житомир, вул. Покровська, 96

Головуючий суддя Костянтин ШАЛОТА