Справа № 420/12242/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 жовтня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд

у складі

головуючого судді Скупінської О.В.,

при секретарі Гудзікевич Я.А.,

за участю:

представника позивача Уліцької А.В.,

представника відповідача Неруш А.Ю.,

представника третьої особи Белікова Д.Л.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.240 КАС України у справі за позовом заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області в інтересах держави до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: комунальне підприємство «Міськзелентрест» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 02 вересня 2022 року надійшла позовна заява заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області в інтересах держави до Одеської міської ради, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо незатвердження планів iнвентаризацiї та паспортизації об`єктів благоустрою населення (їх частин), а саме дитячих майданчиків, які розташовані на території Приморського району міста Одеси: за інвентарними номерами та адресами: № 08355 (парк культури та відпочинку «Преображенський»), № 08356 (парк культури та відпочинку «Преображенський»), № 03276 (Соборна площа), № 03791 (вул. Балківська), № 07449 (сквер ім.Мечнікова-1), № 02001 (Дендропарк «Перемоги»), № 02360 (Дендропарк «Перемоги»), № 03218 (центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка), № 03213 (центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г.Шевченка), № 06469 (центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка), № 08349 (центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка), № 03226 (сквер «За мир»), № 08348 (Старобазарний сквер) та № 03824 (Старобазарний сквер);

2. Зобов`язати Одеську міську раду вчинити дії по розробленню і затвердженню планів технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків, які розташовані на території Приморського району міста Одеси.

Позовні вимоги заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області обґрунтовує тим, що за наслідками вивчення окружною прокуратурою стану додержання законодавства України щодо організації об`єктів благоустрою виявлено порушення законодавства в частині не затвердження планів інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населення, а саме: елементів благоустрою (дитячі та спортивні) майданчики, що розташовані на території Приморського району міста Одеси та, як наслідок, не проведення їх паспортизації і технічної інвентаризації, що негативно впливає на органiзацiю належного утримання та раціонального використання територій, будівель та інженерних споруд, і може призвести, у разі їх не усунення, до настання тяжких наслідків для життя та здоров`я дітей. Відповідно до інформації, яку скеровано Департаментом з благоустрою міста Одеської міської ради з посиланням на листи Департаменту з організації роботи Одеської міської ради від 31.05.2022 за № 125/1-мр та Департаменту міського господарства Одеської міської ради вiд 21.06.2022 за № 01-67/419 до окружної прокуратури, на балансі КП «Міськзелентрест» обліковується 14 елементів благоустрою (дитячі та спортивні) майданчики, які розташовані на території Приморського району міста Одеси. Крім того, цими листами поінформовано прокуратуру про те, що Одеська міська рада не затверджувала плану інвентаризації та паспортизації дитячих і спортивних майданчиків, а також, що паспортизація вказаних об`єктів на території Приморського району міста Одеси не здійснювалась. Присвоєння інвентарних номерів дитячим майданчикам, якi зазначаються у наданих КП «Міськзелентрест» документах, не є належними інвентаризаційними документами у розумінні Інструкції з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населених пунктів, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.10.2012 № 550. Таким чином, за весь час перебування 14 дитячих майданчиків на балансі КП «Міськзелентрест», Одеською міською радою не затверджено плану інвентаризації та паспортизації цих об`єктів благоустрою населення, елементами яких є дитячі та спортивні майданчики, а їх паспортизація не проводилась та не проводиться. Отже, бездiяльнiсть вiдповiдача в даному випадку є триваючою, жодних заходів щодо проведення паспортизації не вживалося, плани інвентаризації та паспортизації не затверджені, паспортизація об`єктів благоустрою, елементами яких є дитячі та спортивні майданчики, не проводиться. Зазначена обставина негативно впливає на організацію належного утримання територій і споруд, може призвести до тяжких наслідків або шкоди дітям та є підставою для втручання органів прокуратури шляхом пред`явлення даної позовної заяви.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 07.09.2022 прийнято до розгляду позовну заяву заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області в інтересах держави. Відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 26.09.2022 ухвалено розгляд справи №420/12242/22 проводити за правилами загального позовного провадження. Призначити підготовче засідання на 11 жовтня 2022 року об 14 год 10 хв у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №17 (2-й поверх).

22 вересня 2022 року до суду (вх..№ЕП/27592/22) від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.240 КАС України у якому Одеська міська рада вважає, що позов заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області в інтересах держави має бути залишений без розгляду з огляду на відсутність у позивача адміністративної процесуальної дієздатності на подання такого позову.

Зазначену позицію Одеська міська рада, з посиланням на п.6 ч.1 ст.16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та ч.1 ст.39 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», обґрунтовує тим, що державний контроль за дотриманням благоустрою території населених пунктів здійснюється місцевими державними адміністраціями.

Заявник вказує, що у спірних правовідносинах такий контроль має здійснювати Департамент систем життєзабезпечення та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації відповідно до Положення про Департамент систем життєзабезпечення та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації (затверджений розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 22.04.2020 №236/од-2020).

На думку заявника, заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області, звернувшись до суду з даним позовом, втрутився у повноваження Одеської обласної державної адміністрації.

Крім того, вказує, що порушення інтересу держави у спірних правовідносинах є припущенням позивача.

Позивач, в свою чергу, виклав свою позицію щодо зазначеного клопотання Одеської місткої ради про залишення позову без розгляду (вх.№ЕП/28814/22 від 05.10.2022) де зазначає, що Одеська міська рада не затверджувала плану інвентаризації дитячих та спортивних майданчиків, а тому у прокурора виникли обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з позовом та про те, що будь-якого іншого способу захисту порушеного права держави чинним законодавством не встановлено.

Заслухавши представників сторін та їх доводи та заперечення стосовно заявленого клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 53 КАС України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, прокурор у визначених законом випадках має право на представництво інтересів держави або особи, якщо таке представництво належним чином обґрунтоване.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі як законні представники або вступити у справу за своєю ініціативою з метою виконання покладених на них повноважень.

Отже підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Аналіз ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність «інтересів держави» порушенням, на його думку, положень Закону України «Про благоустрій населених пунктів» в частині ухилення Одеською міською радою від затвердження плану інвентаризації та паспортизації таких об`єктів благоустрою як дитячі майданчики, що може завдати тяжких наслідків здоров`ю дітей та порушує інтереси держави у сфері охорони дитинства.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Елементами (частинами) об`єктів благоустрою, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 21 вказаного Закону є обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» державний контроль за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території населених пунктів здійснюється місцевими державними адміністраціями.

Порядок здійснення державного контролю у сфері благоустрою населених пунктів визначається цим Законом та іншими законодавчими актами.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за додержанням правил благоустрою.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право проводити перевірки стану додержання Конституції України та законів України, інших актів законодавства органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами, керівниками підприємств, установ, організацій, їх філіалів та відділень незалежно від форм власності і підпорядкування по напрямах, визначених статтею 16 цього Закону та звертатися до суду.

Проте, нормативний акт, який затверджував би порядок проведення контролю у сфері благоустрою місцевими державними адміністраціями відсутній, тому у таких органах виконавчої влади відсутня можливість на законних підставах проводити будь-які перевірки, за результатами чого складати акти перевірок, вимагати усунення порушень вимог законодавства тощо.

При цьому, суд відхиляє посилання Одеської міської ради на наказ Міністерства розвитку громад на території України від 29.07.2020 №175, яким затверджено уніфіковані форми актів, складених за результатами проведення місцевими державними адміністраціями планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері благоустрою населених пунктів як на твердження про наявність порядку проведення контролю у сфері благоустрою місцевими державними адміністраціями.

Так, за загальними правилами документообігу у діловодстві та за своєю юридичною природою акт (крім нормативно-правового акту) - це документ, який складається групою осіб та підтверджує встановлені ними факти або події. Для об`єктивного відображення (фіксування) певних фактів акт укладається колегіально кількома службовими особами, спеціально уповноваженими для цього керівництвом або перевіряючим органом. Характерна особливість тексту акта полягає в тому, що він містить висновки з фіксованих фактів і пропозиції.

На підтвердження цієї позиції виступає й сама назва акту, що затверджений наказом Міністерства розвитку громад на території України від 29.07.2020 №175, а саме: «складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері благоустрою населених пунктів».

Отже, заявником ані у клопотанні, ані у підготовчому засіданні не доведено, а судом не встановлено наявності нормативного акту, який затверджував би порядок та процедуру проведення контролю у сфері благоустрою місцевими державними адміністраціями.

При цьому, суд враховую висновок, що викладений у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №320/1269/19, що є обов`язковим для суду в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

В свою чергу, суд відхиляє посилання Одеської міської ради на висновки, що викладені Верховним судом у постановах по справі №420/26/20, оскільки обставини у зазначеній справі не є тотожними до обставин у справі, що розглядається.

Статтею 6 п. 2 Закону України «Про охорону дитинства», визначено, що держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.

В Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, закріплено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів, отже, звернення прокурора до суду у цій справі має на меті забезпечення належного публічного порядку у сфері гарантування безпечних умов для проведення дітьми свого дозвілля та гармонійного й всебічного розвитку дітей.

Зважаючи на законодавчу неврегульованість порядку здійснення державного контролю у сфері благоустрою населених пунктів місцевими державними адміністраціями, суд вважає, що у цій справі наявний випадок для захисту публічного порядку у сфері гарантування безпечних умов для проведення дітьми свого дозвілля, за якого прокурор може представляти інтереси держави в суді самостійно в якості позивача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у цій справі прокурор наділений процесуальною дієздатністю на звернення до суду з відповідним позовом, а тому відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.240 КАС України.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Одеської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.240 КАС України, а відтак у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 53, 240, 294 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Одеської міської ради (вх..№ЕП/27592/22 від 22.09.2022) про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.240 КАС України у справі за позовом заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області в інтересах держави до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: комунальне підприємство «Міськзелентрест» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА