Справа № 160/11550/22
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження з 01.04.2019 року максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 після здійснення перерахунку пенсії на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/1029/22;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплачувати з 01.04.2019 року ОСОБА_1 пенсію без обмежень максимальним розміром на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/1029/22.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
26.09.2022 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що порядками №45 та З-1 зазначено, що довідки про зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій подаються державним органом звідки було звільнено особу на підставі списків осіб яки необхідно провести перерахунок пенсії та сформованими органами Пенсійного фонду України після отримання відповідних повідомлень від державних органів на підста прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правово акта про перерахунок пенсій. Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію та членам їх сімей провадиться документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документам поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами Закону №2262-ХІІ. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Отже, відповідач вважає, що перерахунок пенсії позивача за минулий час, повинен бути здійснено не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів, тобто, за 12 місяців, які передують даті подання заяви на перерахунок пенсії та нової довідки про розмір грошового забезпечення, а не з дати з якої вимагає позивач.
Також, відповідач посилаєься на ст. 43 Закону №2262-ХІІ, якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказує, що Законом України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено на рівні 1497,00 грн., з 01.07.2019 - 1564,00 грн., а з 01.12.2019 - 1638,00 грн. Законом України від 14 листопада 2019 року №294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01.07.2020 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено на рівні 1712,00 грн., а з 01.12.2020 - 1769,00 грн. Законом України від 15 грудня 2020 року №1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено на рівні 1769,00 грн., з 01.07.2021 - 1854,00 грн., а з 01.12.2021 в розмірі 1934,00 грн. Таким чином, відповідач вважає, що зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року без обмеження граничного розміру, суперечать приписам ст.ст. 43, 63 Закону №2262-XII. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не визнає позовні вимоги, просить у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст. ст. 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовим пенсіонером згідно із Законом України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 року по справі №160/1029/22, суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД69080 від 29.11.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД69080 від 29.11.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з урахуванням раніше виплачених сум.

Представником позивача було направлено відповідачу адвокатський запит від 12.07.2022 №13/07-22 щодо повідомлення розміру пенсії ОСОБА_1 .

Листом від 20.07.2022 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №160/1029/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД 69080 від 29.11.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з урахуванням раніше виплачених сум. На виконання зазначеного рішення суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 у розмірі 80% від грошового забезпечення 18822,75 грн., яке зазначено у довідці від 29.11.2021 за №ФД 69080, наданої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також зазначило, що статтею 43 Закону №2262 передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених шля осіб, які втратили працездатність. Таким чином, розмір пенсії та доплати на виконання рішення суду, обчислено з урахуванням обмеження, передбаченого статею 43 Закону №2262. Доплата пенсії на виконання рішення суду у період з 01.04.2019 по 30.06.2022 становить 255514,83 грн. Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Водночас повідомило, що бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік на сьогодні не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік після його загвердження. Враховуючи зазначене, доплату на виконания ріщення суду, винесеного на користь ОСОБА_1 буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Законом України від 02 грудня 2021 року №1928-ІX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01.07.2022 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено на рівні 2027,00 грн. Виплата пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2022 проводиться у розмірі 20270,00 грн., який обчислено на виконання рішення суду та з урахуванням вимог статті 43 Закону №2262. До відповіді відповідач надав копії розрахунків пенсії ОСОБА_1 станом на 01.04.2019, на 01.01.2020, на 01.01.2021 та на 13.07.2022.

На підставі отриманих розрахунків пенсії, позивач дізнався, що відповідачем на підставі рішення суду по справі №160/1029/22, з 01.04.2019 року було обмежено пенсію максимальним розміром, тому він звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Судом встановлено, що підтверджується довідками про перерахунок пенсії, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 року по справі №160/1029/22, позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 у розмірі 80% від грошового забезпечення у розмірі 15058,20 грн., з урахуванням доплати: в т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) 3764,55 грн., надбавки до пенсії як інваліду війни 2 групи 598,80 грн. та інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків в/с 50,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 19471,55 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 14970,00 грн.

Згідно з перерахунком пенсії з 01.01.2020 року: основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення у розмірі 15058,20 грн., з урахуванням доплати: в т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) 3764,55 грн., надбавки до пенсії як інваліду війни 2 групи 655,20 грн. та інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків в/с 50,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 19527,95 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 16380,00 грн.

Згідно з перерахунком пенсії з 01.01.2021 року: основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення у розмірі 15058,20 грн., з урахуванням доплати: в т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) 3764,55 грн., надбавки до пенсії як інваліду війни 2 групи 707,60 грн. та інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків в/с 50,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 19580,35 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 17690,00 грн.

Згідно з перерахунком пенсії з 13.07.2022 року: основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення у розмірі 15058,20 грн., з урахуванням індексації 17166,35 грн., доплати: в т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) 4291,59 грн., в т.ч. індексація збільшення пенсії 5% 527,04 грн., надбавки до пенсії як інваліду війни 2 групи 810,80 грн. та інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків в/с 50,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 22318,74 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 20270,00 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що після проведення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року на підставі рішення суду, відповідачем виплачувалася пенсія ОСОБА_1 з урахуванням обмеження максимальним розміром пенсії.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом №3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону №3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України , Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування , Про судову експертизу , Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів , Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, Законом №3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону , передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, тому обмеження ГУ ПФУ в Дніпропетровській області максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлено Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 року у справі №400/2085/19.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити з 01.04.2019 року ОСОБА_1 пенсію без обмежень максимальним розміром на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 року у справі №160/1029/22, з урахуванням виплачених сум.

Щодо посилання відповідачем у відзиві на приписи ст. 63 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року було здійснено саме на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 року по справі №160/1029/22, що не заперечуєься відповідачем. Отже, посилання відповідача, що перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців є необґрунтованими.

За приписами ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем не сплачено судовий збір, враховуючи, що він є інвалідом 2 групи та на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, що підтверджується копією посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 04.03.2016 року.

Отже, суд не вирішує питання щодо судових витрат у даному рішенні.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 14, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження з 01.04.2019 року максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 після здійснення перерахунку пенсії на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 року у справі №160/1029/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) нарахувати та виплатити з 01.04.2019 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію без обмежень максимальним розміром, на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 року у справі №160/1029/22, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна