Справа № 480/534/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2022 року Справа № 480/534/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/534/22 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Сумського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру про стягнення за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 239 998 грн. 03 коп., з них: військовий збір (код податку 11011000) в сумі 7 616 грн. 66 коп.; з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14010100) в сумі 34 520 грн. 26 коп.; за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (код податку 21081103) в сумі 1020 грн. 00 коп; з земельного податку з юридичних осіб (код податку 18010500) в сумі 53 671 грн. 63 коп.; з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код податку 11010100) в сумі 143 169 грн. 48 коп.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник у зв`язку з несплатою ним суми грошового зобов`язання з військового збору, з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарі (робіт, послуг), за платежем адміністративні штрафи та інші санкції, з земельного податку з юридичних осіб, з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати. Відповідачу надсилалась податкова вимога, однак, сума боргу залишилась не сплаченою.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позов, доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач повідомлявся про розгляд справи за адресою місця реєстрації, м.Суми, вул.Герасима Кондратьєва, 98-А, але поштове відправлення повернуто поштовим відділенням до суду із зазначенням причин невручення - за закінченням терміну зберігання. Враховуючи положення ст. ст. 124, 126 КАС України вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.
На момент розгляду даної справи, відзив на позов до суду не надходив.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Сумське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру є платником податку та перебуває на обліку Головного управління ДПС у Сумській області.
Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором і є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до витягу з історії недоїмок, сформованого на підставі ІКПП ITC Податковий блок (а.с.6) та витягу з КОР (а.с.83-92), у відповідача наявний податковий борг з військового збору, з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), за платежем адміністративні штрафи та інші санкції, з земельного податку з юридичних осіб, з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на загальну суму 239998,03 грн.
Щодо податкового боргу з військового збору (код податку 11011000) в сумі 7 616 грн. 66 коп., з яких: основний платіж - 7315,40 грн., штрафні санкції - 301,26 грн. (а.с.6,92).
Податковим органом було направлене дане податкове повідомлення-рішення за податковою адресою відповідача (а.с. 18,19) та відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України вважається врученою платнику податків.
Докази оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному чи в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Так, на підставі акту перевірки:
Податковим органом було направлені вказані податкові повідомлення-рішення за податковою адресою відповідача та відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України вважаються врученими платнику податків.
Докази оскарження даних податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Також відповідачу нарахована пеня відповідно до ст. 129 ПК України в сумі 6880,84 грн.
Щодо податкового боргу за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (код податку 21081103) в сумі 1020,00 грн. (а.с.6,87).
Податковим органом було направлене дане податкове повідомлення-рішення за податковою адресою відповідача (а.с. 18,19) та відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України вважається врученою платнику податків.
Докази оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному чи в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.
Згідно з п. 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
У пункті 286.3 статті 286 ПК України зазначено, що платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.
Згідно п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскаржунню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Також, на підставі акту камеральної перевірки від 28.08.2020 №500/18-28-05-05-18/02571706/45 (а.с.20-42) контролюючим органом було сформовано податкове повідомлення-рішення:
Податковим органом було направлені вказані податкові повідомлення-рішення за податковою адресою відповідача та відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України вважаються врученими платнику податків.
Докази оскарження даних податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Також відповідачу нарахована пеня відповідно до ст. 129 ПК України в сумі 0,48 грн.
Щодо податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код податку 11010100) в сумі 143 169 грн. 48 коп., з яких: основний платіж - 135314,37 грн., штрафні санкції - 6652,41 грн. та пеня - 1202,70 грн. (а.с.6,83).
Податковим органом було направлено вказане податкове повідомлення-рішення за податковою адресою відповідача та відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України вважається врученим платнику податків.
Докази оскарження даного податкового повідомлення-рішення в адміністративному чи в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Також відповідачу нарахована пеня відповідно до ст. 129 ПК України в сумі 1202,70 грн.
Податковим органом було сформовано податкову вимогу форми Ю від 30.05.2019 №129739-54, яка була надіслана за податковою адресою відповідача та відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України вважається врученою платнику податків (а.с.93).
Докази оскарження зазначеної вимоги в адміністративному чи судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем в установлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання, позивачем на адресу відповідача була направлена податкова вимога від 30.05.2019 № 129739-54. Докази оскарження зазначеної вимоги в адміністративному чи судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Як зазначено позивачем, з моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг відповідача не переривався, а отже, податкова вимога від 30.05.2019 № 129739-54, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана.
Виходячи з положень п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги той факт, що відповідач належними доказами не довів факту погашення узгодженої суми заборгованості у загальному розмірі 239998,03 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Сумського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру про стягнення податкового боргу задовольнити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець