Справа № 120/6754/22
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 вересня 2022 р. Справа № 120/6754/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Ходи Д.О.,

представника позивача: Ткачука Б.О.,

представників відповідача: Богашевського В.О., Бойченко О.М.,

Македонського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "СТАР КАР" до Вінницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "СТАР КАР" (далі - позивач) з адміністративним позовом до Вінницької митниці Державної митної служби України (далі - відповідач, Вінницька митниця) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що в період з 21.01.2022 по 27.01.2022 Вінницькою митницею проведено документальну невиїзну перевірку ПП "СТАР КАР" щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування під час митного оформлення товарів за 69 митними деклараціями. За результатами перевірки відповідачем складено акт про результати перевірки від 02.02.2022 за №0002/22/7.12-19/37489652, яким зафіксовано порушення ст. 281 МК України, в частині правильності, обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами, - членами, з іншої сторони, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 922781,64 грн, а також вимог п. 190.1 ст. 190 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 184556,30 грн. На підставі виявлених порушень, 12.03.2022 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення за №9, №000161219.

Разом із тим, не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 29.08.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 08.09.2022.

Ухвалою від 08.09.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче судове засідання відкладено до 28.09.2022.

Ухвалою від 28.09.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та, за згодою сторін, розгляд справи по суті розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні 28.09.2022 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зокрема зазначив, що відповідно до частини 5 статті 45 МК України у випадках, визначених цією статтею, товар вважається таким, що походить з відповідної країни, з моменту отримання органами доходів і зборів належним чином оформлених документів про походження товару або затребуваних ними додаткових відомостей.

Матеріали перевірки ґрунтуються виключно на отриманих відповідачем відповідях уповноважених органів Республіки Польща, Федеральної Республіки Німеччина, Республіки Словаччина та Чеської Республіки про те, що преференційне походження товарів відповідно до Протоколу 1 Угоди не підтверджено. Разом із тим, вказані листи уповноваженого органу зазначених країн Євросоюзу не можна вважати єдиним та беззаперечним доказом порушення саме позивачем митних правил, оскільки ПП "СТАР КАР" до митного оформлення надані всі документи, визначені чинним законодавством, що надані експортером та підтверджують право позивача на преференцію.

Крім того, зміст вищенаведених відповідей наведений без офіційного перекладу на українську мову. Таким чином, зазначає, що матеріали перевірки не містять автентичних текстів даних документів, що виключає можливість їх використання.

Окрім того, стороною позивача звернуто увагу на правовий висновок Верховного Суду у постанові № 240/7093/19 від 01 березня 2021 року, який полягає у тому, що міжнародним договором передбачено чіткий алгоритм дій митного органу у випадку отримання відповіді компетентного органу за результатами перевірки документів про походження товару, яка, зокрема, не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів.

Враховуючи те, що вказаний алгоритм дій контролюючого органу, на запити якого проводилася перевірка документів про походження товарів, не передбачає аналізу ним додаткових доказів (документів), наданих декларантом для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 43 МК України, позивач вважає, що митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву (вх. №45448 від 14.09.2022). Зокрема зазначили, що відповідно до інформації, отриманої від уповноважених органів Республіки Польща, Федеральної Республіки Німеччина, Республіки Словаччина та Чеської Республіки, на запити Вінницької митниці, зазначені в п. 2.6 акта перевірки, преференційне походження товарів відповідно до Протоколу 1 Угоди не підтверджено. Таким чином, перевіркою встановлено, що преференційне походження товарів не підтверджено, а тому пільги надані (отримані) неправомірно та із порушенням вимог Протоколу 1 Угоди. З огляду на викладене, вважають, що підстави для задоволення даного адміністративного позову, відсутні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Як слідує із матеріалів справи, ПП "СТАР КАР" на підставі зовнішньоекономічних контрактів укладених між ПП "СТАР КАР" та підприємствами нерезидентами країн Республіки Польща, Федеральної Республіки Німеччина, Республіки Словаччина та Чеської Республіки, що містяться в матеріалах справи та були досліджені в судовому засіданні, ввезено на митну територію України товари оформлені за митними деклараціями.

Зокрема, ПП "СТАР КАР" з метою проведення митного оформлення товарів, а саме сідельного тягача марки MAN моделі TGX 18.440 номер шасі НОМЕР_1 , подано митну декларацію № UA101090/2019/012427 від 08.10.2019 та напівпричіпа фургона марки TROUILLET моделі SRD338A, номер шасі НОМЕР_2 подано митну декларацію № UA 101090/2019/012369 від 07.10.2019. Вказані товари експортовано фірмою HANDEL SAMOCHODAMI EXPORT-IMPORTLUCJAN SAS (Gruszow Maly 38 a, 33-200 Dabrowa Tarnowska, Polska) водночас застосовано тарифну преференцію та надано підтверджуючі документи, зокрема інвойс (декларацію про походження), що складені на підставі інвойсів від 07.10.2019 № FV/15/2019/10 та № 2/10/2019 від 04.10.2019 на партії товарів, що не перевищують 6000 євро.

28.10.2019 позивач здійснив митне оформлення товару «напівпричіпа самоскида» марки SCHWARMULLER моделі SPA 3/E номер шасі НОМЕР_3 за митною декларацією № UA101090/2019/013280 експортер MARTIN KOZYK, CZ-74764 Velka Polom та застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410». На підтвердження застосуванням вказаної пільги надав митному органу інвойс від 25.10.201 №2190194 з декларацією про походження.

Також матеріали справи свідчать, що позивачем здійснено митне оформлення товарів, а саме сідельного тягача марки RENAULT номер шасі НОМЕР_4 об`єм двигуна 10837 см за митною декларацією № UA/013279, експортер Super-Market Unia Ryszard Kapuscinski (Польща) та напівпричіпа цистерна, 3-х вісного, марки SPRINTER моделі F2433 номер шасі НОМЕР_5 , а митною декларацією № UA101090/2019/012880, експортер KIMA-TRANS AndrzeJ janik (Польща). При цьому, застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410» та надав підтверджуючі документи, зокрема, декларації на походження товарів, які складені на підставі інвойсів від 24.10.2019 №54/10/2019 та від 08.10.2019 № EZP/1/2019.

За митною декларацією № UA 101090/2019/012772 позивач здійснив митне оформлення сідельного тягача марки MAN моделі TGS 18440 номер шасі НОМЕР_6 , експортер WIPASZ SPOLKA AKCYJNA (Польща). Водночас на підставі сертифіката перевезення товару EUR.1 від 08.10.2019 № PL/MF/AN 0247759 застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410».

21.10.2019 позивач подав митні декларації № UA 101090/2019/012940 для здійснення митного оформлення сідельного тягача марки RENAULT моделі MAGNUM номер шасі НОМЕР_7 , експортер товару WOLSKI TEOFIL ALICJA TRANS-EUROP (Польща) та № UA 101090/2019/012960 для оформлення сідельного тягача марки DAF моделі FT 105460 номер шасі НОМЕР_8 , експортер товару FIRMA TRANSPORTOWA «KUBA» EWELINA GLOWACKA (Польща). За вказаними митними деклараціями застосовано тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410» на підставі декларацій про походження, що складені на партії товару на інвойсах від 17.10.2019 №F0090/10/19 та від 17.10.2019 № 27/10/2019.

Митними деклараціями № UA1010090/2019/012004 від 27.09.2019 позивач оформив напівпричіп бортовий марки KRONE моделі SDP27B номер шасі НОМЕР_9 та №UA 101090/2019/012367 від 07.10.2019 сідельний тягач марки VOLVO моделі FM номер шасі НОМЕР_10 . Експортером цих товарів є Autopark A5 Nutzfahrzeuge Rossol (Німеччина). За вказаними митними деклараціями позивач застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом «410» на підставі декларацій про походження товарів, що складені по інвойсах від 23.09.2019 № 2019-237 та від 30.09.2019 № 2019-244.

Митними деклараціями:

- № UA101090/2019/014192 від 18.11.2019 здійснено оформлення сідельного тягача марки DAF моделі FT XF 105, номер шасі НОМЕР_11 , експортер товару GLOB-TRANS GLOWACKI Spolka Jawna (Польща);

- № UA101090/2019/014256 від 19.11.2019 здійснено оформлення напівпричіпа самоскида марки INTER CARS моделі NW номер шасі НОМЕР_12 , експортер товару PUH EXPORT-IMPORT Adam Lipinski (Польща);

- № UA101090/2019/014440 від 22.11.2019 здійснено оформлення напівпричіпа самоскида марки WIELTON моделі NW-3 номер шасі НОМЕР_13 , модельний рік виготовлення 2013, експортер Uslugi Transportowe i Handel ObwoznyKowalski Dariusz (Польща).

За вказаними вище деклараціями позивач застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410» на підставі декларацій про походження товарів, що складені на інвойсах від 13.11.2019 №4/2019Е, від 15.11.2019 № 0229/11/2019-SIE, від 20.11.2019 №459/11/2019/ST.

ПП «СТАР КАР» здійснило митне оформлення товару «сідельний тягач марки DAF моделі FT XF 105, номер шасі НОМЕР_11 за митною декларацією №UA101090/2019/012307 від 04.10.2019 та застосовано тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом «410», що підтверджується декларацією про походження, згідно з інвойсом від 30.09.2019 № 1602 на партію товарів, що не перевищує 6000 євро.

05.11.2019 митними деклараціями № UA101090/2019/013641 позивач оформив сідельний тягач марки DAF, номер шасі НОМЕР_14 та № UA 101090/2019/013644 напівпричіп самоскид марки MEGA, номер шасі НОМЕР_15 . На вказані товари застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410», що підтверджується деклараціями про походження товару згідно з інвойсами від 31.10.2019 № 1/005/10/2019Н та № 1/006/10/2019Н.

Митними деклараціями № UA101090/2019/013566 від 04.11.2019 ПП «СКАР КАР» здійснено оформлення товару, а саме напівпричіпа самоскида 3-х вісного, марки BENALU, моделі OPTILINER 106, номер шасі НОМЕР_16 , № UA101090/2019/013579 від 04.11.2019 сідельного тягача марки DAF моделі FT XF105.460, номер шасі НОМЕР_17 та № UA101090/2019/012907 від 18.10.2019 напівпричіпа самоскида, 3-х вісного, марки SCHWARZMULLER, моделі 3А-МКS-E, номер шасі НОМЕР_18 . За вказаними деклараціями застосовано тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410». На підтвердження застосування такої пільги надано інвойси від 02.10.2019 № 190100685, від 29.10.2019 № 382019 та від 14.10.2019 № 352019.

Згідно з митною декларацією № UA101090/2019/012838 від 18.10.2019 позивач здійснив митне оформлення товару напівпричепа марки INTER CARS номер шасі НОМЕР_19 та застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410», що підтверджується інвойсом від 30.09.2019 № 148/2019.

10.10.2019 ПП «СКАР КАР» подало митну декларацію № UA101090/2019/01219 з метою здійснення оформлення напівпричіпа самоскида марки JAMIL модель NWD номер шасі НОМЕР_20 та засовував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410» на підставі інвойсу від 07.10.2019 № 82/2019.

За митними деклараціями № UA101090/2019/012419 від 08.10.2019 позивач здійснив митне оформлення напівпричіпа бортового 3-х вісного марки PAVAN моделі NV35PK номер шасі НОМЕР_21 та № UA101090/2019/012419 від 08.10.2019 сідельного тягача марки DAF моделі XF 105.460 номер шасі НОМЕР_22 . Водночас застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом «410» на підставі інвойсів від 24.09.2019 № 2019033 та від 24.09.2019 № 2019932.

07.10.2019 згідно з митною декларацією № UA101090/2019/012362 позивач здійснив оформлення напівпричіпа контейнеровоза марки CARNEHL моделі CCS/MHS номер шасі НОМЕР_23 та застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410» на підставі інвойсу № 319147 від 01.10.2019.

Згідно з митними деклараціями № UA101090/2019/012692 від 15.10.2019 ПП «СКАР КАР» здійснило митне оформлення напівпричіпа самоскида моделі W25-50 номер шасі НОМЕР_24 та № UA101090/2019/012775 від 16.10.2019 напіпричіпа самоскида 3-вісного марки BENALU моделі С34 номер шасі НОМЕР_25 . Водночас застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом «410» на підставі інвойсів від 12.10.2019 № 5/10/2019 та від 07.10.2019 № 28/2019.

28.11.2019 відповідно до митної декларації № UA101090/2019/014684 позивач здійснив оформлення напівпричіпа бортового марки SCHMITZ CARGOBULL номер шасі НОМЕР_26 та на підставі інвойсу № 2/11/2019 від 21.11.2019 застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом «410».

За митною декларацією № UA101090/2019/012233 від 03.10.2019 позивач здійснив оформлення напівпричіпа рефрижератора марки LAMBERET номер шасі НОМЕР_27 . При цьому, застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410» на підставі інвойсу № 15/2019 від 01.10.2019.

Позивач здійснив митне оформлення товарів а саме:

- за митною декларацією № UA101090/2019/013025 від 22.10.2019 напівпричіпа самоскида марки BENALU номер шасі НОМЕР_28 ;

- за митною декларацією № UA101090/2019/013034 від 22.10.2019 сідельного тягача марки MAN номер шасі НОМЕР_29 .

За вказаними митними деклараціями ПП «СТАР КАР» застосувало тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом « 410» на підставі декларацій про походження, що складені на партії товарів до 6000 євро на інвойсах № 13/10/2019 від 13.10.2019, №14/10/2019 від 11.10.2019.

За митними деклараціями № UA101090/2019/012212 від 02.10.2019 позивачем здійснено митне оформлення сідельного тягача марки RENAULT моделі PREMIUM номер шасі НОМЕР_30 , № НОМЕР_31 /1 сідельного тягача марки DAF моделі FT XF 105 номер шасі НОМЕР_32 та застосовано тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом «410» на підставі декларацій про походження, що складені на партії товарів до 6000 євро. Застосування такої пільги підтверджується інвойсами від 28.09.2019 №11/09/2019 та від 07.10.2019 № 03/10/2019.

18.10.2019 позивачем здійснено митне оформлення напівпричіпа самоскида марки STAS номер шасі НОМЕР_33 та подано митну декларацію №UA101090/2019/014181. Разом з тим, на підставі інвойсу № 1/001/11/19/F від 13.11.2019 застосовано тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом «410».

07.11.2019 за митною декларацією № UA101090/2019/013747 позивачем здійснено оформлення напівпрчіпа самоскида марки BODEX номер шасі НОМЕР_34 , на підставі декларації походження, що складена на партії товарів до 6000 євро згідно з інвойсом № 18/2019 від 05.11.2019 застосовано тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом «410».

За митною декларацією № UA101090/2019/012949 від 21.10.2019 позивачем здійснено митне оформлення напівпричіпа самоскида марки BODEX номер шасі НОМЕР_35 . За цією декларацією застосовано тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом «410», що підтверджується інвойсом № 05/10/2019 від 07.10.2019.

Крім того, позивач здійснив митне оформлення вживаних транспортних засобів за товарними позиціями 8701, 8716 згідно УКТЗЕТ із застосуванням тарифних преференцій (пільг) зі сплати мита на підставі декларацій про походження, складених експортером HANDEL SAMOCHODAMI EXPORT-IMPORTLUCJAN SAS (Польща) згідно з інвойсами до 6000 євро №№ FV/16/2019/10, FV14/2019/10, FV/12/2019/10, FV/25/2019/10, FV/27/2019/10, FV/41/2019/10, FV/31/2019/10, FV/40/2019/10, FV/22/2019/11, FV/24/2019/11, FV/21/2019/11, FV/5/2019/12, FV/8/2019/12, FV/4/2019/12, FV/34/2020/01, FV/22/2020/02, FV/39/2020/02 за митними деклараціями №№ UA101090/2019/012437, UA101090/2019/012438, UA101090/2019/012440, UA101090/2019/013017, UA101090/2019/013020, UA101090/2019/013313, UA1010090/2019/013314, UA101090/2019/13337, UA101090/2019/014267, UA101090/2019/014276, UA101090/2019/014278, UA100550/2019/015318, UA100550/2019/015321, UA100550/2019/015329, UA100550/2020/121092, UA100550/2020/122596.

07.10.2019 за митною декларацією № UA101090/2019/012349 ПП «СТАР КАР» здійснив митне оформлення напівпричіпа самоскида марки SCHMITZ CARGOBULL номер шасі НОМЕР_36 . До вказаного товару позивач застосував тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом «410» на підставі сертифіката з перевезення товару EUR/1 від 25.09.2019 № D953293.

Позивачем проведено митне оформлення вживаних транспортних засобів за товарними позиціями 8701, 8716 згідно УКТ ЗЕТ із застосуванням тарифних преференцій на підставі декларацій про походження, складених експортером FIRMA HANDLOWO-USLUGOWA POPEKMICHAL POPEK (Польща) відповідно до інвойсів від 21.10.2019 № 9/10/2019 та №10/102019 з митними деклараціями № UA101090/2019/012966 від 21.10.2019 та від 22.10.2019 № UA 101090/2019/0133005.

ПП «СТАР КАР» здійснило митне оформлення товарів: напівпричіпа самоскида марки SCHMITZ номер шасі НОМЕР_37 за митною декларацією від 14.11.2019 №UA101090/2019/014060 та напівпричіпа цистерна марки MAISONNEUVE номер шасі НОМЕР_38 за митною декларацією від 26.02.2020 № UA100550/2020/122483. Митне оформлення проведено із застосуванням тарифних преференцій (пільг) зі сплати мита за кодом «410» на підставі декларацій про походження, складених експортерами на інвойсах від 11.11.2019 № 3/11/2019 від 20.02.2020 № 2020-02-667.

Позивач здійснив митне оформлення напівпричіпа бортового марки KRONE номер шасі НОМЕР_39 за митною декларацією № UA100550/2020/121162 від 30.01.2020 із застосуванням тарифних преференцій (пільг) зі сплати мита за кодом «410» на підставі декларацій про походження, складених експортерами на інвойсі від 27.01.2020 № 26/202.

ПП «СТАР КАР» здійснило митне оформлення товарів із застосуванням тарифних преференцій (пільг) зі сплати мита за кодом « 410», а саме сідельного тягача марки VOLVO номер шасі НОМЕР_40 за митною декларацією від 21.08.2019 №UA101090/2019/010386 та напівпричіпа цистерна номер шасі SV9NCG480DDBC2636 за митною декларацією від 21.08.2019 № UA101090/2019/10370 на підставі декларацій про походження згідно з інвойсами від 19.08.2019 №1190/2019 та №1191/2019.

За митними деклараціями від 15.10.2019 № UA101090/2019/12688 позивач здійснив митне оформлення сідельного тягача марки VOLVO номер шасі НОМЕР_41 та №UA101090/2019/012771 сідельного тягача марки DAF номер шасі НОМЕР_42 . До вказаних товарів застосовано тарифну преференцію (пільгу) зі сплати мита за кодом «410» на підставі сертифіката з перевезення товару EUR.1 від 11.10.2019 № PL/MF/AN 05503302 та декларації про походження, складеної експортером на інвойсі від 10.10.2019 № 1/002/S/10/19.

05.112019 ПП «СТАР КАР» провів митне оформлення сідельного тягача марки DAF номер шасі НОМЕР_43 за митною декларацією № UA101090/2019/013651 із застосуванням тарифної преференції (пільги) зі сплати мита за кодом «410» на підставі декларації про походження, складеної експортером FIRMA HANDLOWO «WA-MA» Maciej Walicki Польща на інвойсі від 31.10.2019 № 01371/2019.

За митними деклараціями №№ UA101090/2019/008149, UA10090/2019/008108, UA101090/2019/00891, UA101090/2019/008400, UA101090/2019/008713, UA101090/2019/008714, UA101090/2019/009179, UA101090/2019/009168, UA101090/2019/009866, UA101090/2019/011188, UA101090/2019/011269, UA101090/2019/011270, UA101090/2019/011990 позивач здійснив митне оформлення вживаних транспортних засобів за товарними позиціями 8701, 8716 згідно УКТЗЕТ із застосуванням тарифних преференцій (пільг) зі сплати мита за кодом «410» на підставі інвойсів №№ 2019-147, 2019-148, 2019-156, 2019-157, 2019-158, 2019-164, 2019-172, 2019-173, 2019-180, 2019-181, 2019-200, 2019-214, 2019-215, 2019-221, 2019-222, 2019-236, складених експортером Autopark A5 Nutzfahzeuge Rossol (Німеччина).

Позивач здійснив митне оформлення вживаних транспортних засобів за товарною позицією 8701 згідно УКТЗЕТ з застосуванням тарифних преференцій на підставі декларацій про походження, складених експортером FIRMA TRANSPORTOWA «KUBA» EWELINA GLOWACKA згідно з інвойсами №49/10/2019, № 1/11/2019 за митними деклараціями №UA101090/2019/006763, UA101090/2019/013385, UA101090/2019/007109 та сертифікатів з перевезення товару EUR.1, виданих уповноваженим органом Польщі № PL/MF/AR 0295318 від 20.01.2020 за митною декларацією № UА 100550/2020/120955.

Позивачем також проведено митне оформлення вживаного транспортного засобу, а саме напівпричіпа цистерна 3-вісного марки FELDBINDER, який оформлений за митною декларацією №UA 100550/2020/0123524 від 25.03.2020. Вказане оформлення проведено із застосуванням тарифної преференції (пільги) на підставі декларації про походження згідно з інвойсом від 05.03.2020 № 20-FTS/3/0001, складеним експортером «MAX-TRANS Cezary Dusza (Польща)».

В подальшому, в період з 21.01.2022 по 27.01.2022 Вінницькою митницею проведено документальну невиїзну перевірку ПП "СТАР КАР" щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування під час митного оформлення товарів за 69 митними деклараціями, а саме: 08.10.2019 №UA101090/2019/012427; від 07.10.2019 №UA101090/2019/012369; від 28.10.2019 №UA101090/2019/013280; від 28.10.2019 №UA101090/2019/013279; від 18.10.2019 №UA101090/2019/012880; від 16.10.2019 №UA101090/2019/012772; від 21.10.2019 №UA101090/2019/012940; від 21.10.2019 №UA101090/2019/012960; від 27.09.2019 №UA101090/2019/012004; від 07.10.2019 №UA101090/2019/012367; від 18.11.2019 №UA101090/2019/014192; від 19.11.2019 №UA101090/2019/014256; від 22.11.2019 №UA101090/2019/014440; від 04.10.2019 №UA101090/2019/012307; від 05.11.2019 №UA101090/2019/013641; від 05.11.2019 №UA101090/2019/013644; від 04.11.2019 №UA101090/2019/013566; від 04.11.2019 №UA101090/2019/013579; від 18.10.2019 №UA101090/2019/012907; від 18.10.2019 №UA101090/2019/012838; від 10.10.2019 №UA101090/2019/012519; від 08.10.2019 №UA101090/2019/012419; від 08.10.2019 №UA101090/2019/012423; від 07.10.2019 №UA101090/2019/012362; від 15.10.2019 №UA101090/2019/012692; від 16.10.2019 №UA101090/2019/012775; від 28.11.2019 №UA101090/2019/014684; від 03.10.2019 №UA101090/2019/012233; від 22.10.2019 №UA101090/2019/013025; від 22.10.2019 №UA101090/2019/013034; від 02.10.2019 №UA101090/2019/012214; від 10.10.2019 №UA101090/2019/012511; від 18.11.2019 №UA101090/2019/014181; від 07.11.2019 №UA101090/2019/013747; від 21.10.2019 №UA101090/2019/012949; від 03.12.2019 №UA101090/2019/014924; від 08.10.2019 №UA101090/2019/012437; від 08.10.2019 №UA101090/2019/012438; від 08.10.2019 №UA101090/2019/012440; від 22.10.2019 №UA101090/2019/013017; від 22.10.2019 №UA101090/2019/013020; від 29.10.2019 №UA101090/2019/013313; від 29.10.2019 №UA101090/2019/013314; від 29.10.2019 №UA101090/2019/013337; від 19.11.2019 №UA101090/2019/014267; від 19.11.2019 №UA101090/2019/014276; від 19.11.2019 №UA101090/2019/014278; від 10.12.2019 №UA100550/2019/015318; від 10.12.2019 №UA100550/2019/015321; від 10.12.2019 №UA100550/2019/015329; від 29.01.2020 №UA100550/2020/121092; від 18.02.2020 №UA100550/2019/122085; від 28.02.2020 №UA100550/2019/122596; від 07.10.2019 №UA101090/2019/012349; від 21.10.2019 №UA101090/2019/012966; від 22.10.2019 №UA101090/2019/013005; від 14.11.2019 №UA101090/2019/014060; від 26.02.2020 №UA100550/2020/122483; від 30.01.2020 №UA100550/2020/121162; від 21.08.2019 №UA101090/2019/010386; від 21.08.2019 №UA101090/2019/010370; від 15.10.2019 №UA101090/2019/012688; від 16.10.2019 №UA101090/2019/012771; від 05.11.2019 №UA101090/2019/013651; від 27.09.2019 №UA101090/2019/011990; від 08.11.2019 №UA101090/2019/013810; від 30.10.2019 №UA101090/2019/013385; від 27.01.2020 №UA100550/2020/120955; від 25.03.2020 №UA100550/2020/123524.

За результатами перевірки відповідачем складено акт про результати перевірки від 02.02.2022 за №0002/22/7.12-19/37489652, яким зафіксовано порушення ст. 281 МК України, в частині правильності, обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами, - членами, з іншої сторони, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 922781,64 грн, а також вимог п. 190.1 ст. 190 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 184556,30 грн.

Крім того, на підставі виявлених порушень, 12.03.2022 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №9, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання у розмірі 922781,64 грн та за штрафними санкціями - 96947,55 грн;

- №9, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з ввезених на митну територію України товарів на 184556,30 грн та за штрафними санкціями - 22763,92 грн.

Разом із тим, не погоджуючись із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до п.190.1 ст. 190 ПК України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на мигну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. Тобто, сума податку на додану вартість залежить від розміру мита, що підлягає сплаті та включається до ціни товару.

Згідно зі ст. 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару. У разі втрати сертифіката приймається його офіційно завірений дублікат.

Засвідчена декларація про походження товару - це декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями.

Декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару.

Сертифікат про регіональне найменування товару - це документ, який підтверджує, що товари відповідають визначенню, характерному для відповідного регіону країни, та виданий компетентним органом відповідно до законодавства країни вивезення товару.

У разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фіто санітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Частинами 1-2 ст. 44 МК України передбачено, що для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару.

У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов`язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Відповідно до ч. 1, 6ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно зі ст. 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до ч. 5ст. 280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені встановлено законом.

До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановленого Митним тарифом України.

Відповідно до ст. 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Особливості митного оформлення окремих товарів, що ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу передбачені ст. 377 МК України, за змістом якої, товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Згідно з п.187.8 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань, у разі ввезення товарів на митну територію України, є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У випадках, передбачених статтею 191 цього Кодексу, дата виникнення податкових зобов`язань визначається з урахуванням положень статті 191 цього Кодексу.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 193 ПК України визначені розміри ставок податку, зокрема, згідно із абз. «а» п. 193.1 цієї статті, ставка податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків.

Як встановлено судом, відповідно до графи 36 митних декларацій позивачу при ввезенні на митну територію України товарів надано преференцію зі сплати митра (код пільги - 410) - «товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС» визначену абзацом 1 частини 1 статті 29 глави І розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом. Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014, ратифікованої відповідно до Закону України № 1678-VII від 16.09.2014відповідно до Графіків, встановлених у Додатку 1 -А до цієї Угоди.

Однак, з акта перевірки вказано, що контролюючий орган вважає, що ввезений позивачем товар не може бути визнано таким, що має преференційне походження з Європейського Союзу, та відповідно не має права на преференцію. Як вказано в акті перевірки, такі висновки контролюючого органу базуються на отриманої від уповноважених органів відповідях уповноважених органів Республіки Польща, Федеральної Республіки Німеччина, Республіки Словаччина та Чеської Республіки. При цьому акт перевірки містить посилання лише на два листи уповноваженого органу Федеральної Республіки Німеччина (від 27.01.2021 №Z4215F-928/20-1, від 18.08.2021 №Z4215F-694/21-1), в яких, як вказує відповідач міститься інформація про те, що вході перевірки встановлено, що компанії Alexander Rossol, Autopark A5 Nutzfahrzeuge виписувала надані інвойси, але не робила і не підписувала декларацію про походження в них.

Разом з тим, на переконання суду, вказані листи митних органів Федеральної Республіки Німеччина від 27.01.2021 №Z4215F-928/20-1, від 18.08.2021 №Z4215F-694/21-1 не можна вважати достатнім доказом про порушення позивачем митних правил, оскільки ПП "Стар Кар" до митного оформлення надані всі документи, передбачені чинним законодавством, що надані експортером та підтверджують право на преференцію.

Водночас в акті перевірки відсутня будь-яка інформація, яка б підтверджувала факт офіційного звернення уповноваженого органу Республіки Польща до експортера за наданням доказів чи відповіді експортера. Тобто, відсутня інформація про звернення уповноваженого органу до експортера.

Відповідно до ч.2ст. 36 МК України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6ст. 36 МК України положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

З 01.01.2016 застосовується Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014 (далі - Угода про асоціацію) розділом IV "Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею" якої встановлено порядок здійснення торгівлі товарами, що походять з територій Сторін.

Відповідно до статті 26 розділу IV Угоди про асоціацію для цілей цієї Глави "походження" означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди ("Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва").

Згідно з статтею 27 розділу IV Угоди про асоціацію для цілей цієї Глави «мито» включає будь-яке мито або інший платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару, зокрема будь-який додатковий податок або додатковий платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару.

Кожна Сторона відповідно до частини 1 статті 29 розділу IV Угоди про асоціацію зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Відповідно до статті 2 розділу ІІ "Визначення концепції "походження товарів" Протоколу І до Угоди про асоціацію з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу: (a) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; (b) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Частиною 1 статті 16 розділу V "Підтвердження походження" Протоколу 1 до Угоди про асоціацію встановлено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу 1 до Угоди про асоціацію згідно з положеннями якої сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником. Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку III. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бут виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.

Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

Частинами 1-3 статті 43 МК України встановлено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

У разі ввезення на митну територію України товарів до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, сертифікат про походження товару подається обов`язково (пункт 1 частини 3 статті 44 МК України).

Таким чином, серед переліку документів, які можуть підтвердити країну походження товару, сертифікат є документом, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару, що у свою чергу впливає на нарахування відповідних митних платежів митницею під час митного оформлення товарів і після випуску таких відповідно до заявленого митного режиму.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 - це документ, що видається митними органами країни експорту для підтвердження відповідності товару вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених в Угоді про асоціацію, при застосуванні преференційних ставок ввізного мита.

При цьому, обов`язок вжити всі належні заходи для перевірки статусу походження товарів, забезпечити правильне заповнення бланків сертифікату з перевезення товару EUR.1 покладено на митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідно до вимог протоколу №1 «щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва, Доповнення №1 «визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва до Угоди про асоціацію, яка ратифікована Україною законом від 16 вересня 2014 року №1678-VII, з метою підтвердження преференційного походження товару було подано сертифікати з перевезення (походження) товару форми EUR.1: від 08.10.2018 № PL/MF/AN 0247759; від 25.09.2019 № D 953293; від 11.10.2018 № PL/MF/AN 0503302; від 20.01.2019 № PL/MF/AR 0295318

та декларації-інвойси, складені експортером якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро: від 07.10.2019 № FV/15/2019/10; від 04.10.2018 № 2/10/2019; від 24.10.2019 №2190194; від 24.10.2019 №54/10/2019; від 08.10.2019 №EXP/1/2019; від 17.10.2019 №F0090/10/19; від 17.10.2019 № 27/10/2019; від 23.09.2019 №2019-237; від 30.09.2019 №2019-244; від 13.11.2019 №4/2019/E; від 15.11.2019 №0229/11/2019-SIE; від 20.11.2019 № 459/11/2019/1ST; від 30.09.2019 №1602; від 31.10.2019 № №I/005/10/2019/H, I/006/10/2019/H; від 02.10.2019 №190100685; від 29.10.2019 №382019; від 14.10.2019 №352019; від 30.09.2019 №148/2019; від 07.10.2019 №82/2019; від 24.09.2019 №№2019033, 2019032; від 01.10.2019 № 319147; від 12.10.2019 № 5/10/2019; від 07.10.2019 №28/2019; від 21.11.2019 №2/11/2019; від 01.10.2019 №16/2019; від 11.10.2019 №14/10/2019; від 10.10.2019 №13/10/2019; від 28.09.2019 №11/09/2019; від 07.10.2019 №03/10/2019; від 13.11.2019 № I/001/11/19/F; від 05.11.2019 №18/2019; від 07.10.2019 №05/10/2019; від 26.11.2019 №91/2019; від 07.10.2019 №№FV/16/2019/10, FV/14/2019/10, FV/12/2019/10; від 21.10.2019 № №FV/25/2019/10, FV/27/2019/10; від 25.10.2019 №№FV/41/2019/10, FV/40/2019/10; від 23.10.2019 №FV/31/2019/10; від 18.11.2019 №№FV/22/2019/11, FV/24/2019/11, FV/21/2019/11; від 02.12.2019 №№FV/5/2019/12, FV/4/2019/12; від 03.12.2019 №FV/8/2019/12; від 27.01.2020 №FV/34/2020/01; від 17.02.2020 № FV/22/2020/02; від 25.02.2020 №FV/39/2020/02;від 17.10.2019 №№9/10/2019, 10/10/2019; від 11.11.2019 №3/11/2019; 20.02.2020 №2020-02-667; 27.01.2020 №26/2020; від 19.08.2019 № №1191/2019, 1190/2019; від 10.10.2019 №I/002/S/10/19; від 31.10.2019 №01371/2019; 23.09.2019 №2019-236; від 03.11.2019 №1/11/2019; від 27.10.2019 №42/10/2019; від 05.03.2020 №20-FVS/3/0001.

Так, відповідно до частини 1 статті 44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару.

Статтею 25 розділу V "Підтвердження походження" Протоколу 1 до Угоди про асоціацію встановлено, що підтвердження походження повинні подаватися до митних органів країни імпорту згідно з чинним порядком цієї країни. Ці органи можуть вимагати перекладу підтвердження походження, а також подання разом із митною декларацією на ввезення заяви імпортера про те, що ввезені товари відповідають умовам, необхідним для застосування цієї Угоди.

Частиною 1 статті 45 МК України встановлено, що у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Водночас частиною 1 та 2 статті 37 розділу ІV Угоди про асоціацію встановлено, що Сторони домовились, що адміністративне співробітництво є важливим для реалізації та контролю преференційного режиму, наданого відповідно до цієї Глави, та підкреслюють свої зобов`язання боротися з незаконними діями та шахрайством в митних питаннях, пов`язаних з імпортом, експортом, транзитом товарів та їх розміщенням під будь-яким іншим митним режимом або процедурою, зокрема заходи заборони, обмеження або контролю.

Якщо Сторона на основі об`єктивно задокументованої інформації відчуває неспроможність забезпечити адміністративне співробітництво та/або відчуває існування незаконних дій або шахрайства іншої Сторони відповідно до цієї Глави, заінтересована Сторона може тимчасово призупинити дію відповідного преференційного режиму для відповідного товару (товарів) згідно із цією статтею.

Відповідно до статті 32 розділу VI "Домовленості про адміністративне співробітництво" Протоколу І до Угоди про асоціацію Митні органи держав-членів Європейського Союзу і України повинні надавати один одному через Європейську комісію зразки відбитків штампів, використовуваних у їхніх митних службах для видачі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 і адреси митних органів, які відповідають за перевірку цих сертифікатів і декларацій інвойс. З метою забезпечення правильного застосування цього Протоколу Європейський Союз і Україна повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 або декларацій інвойс та правильності інформації, що міститься в цих документів.

Згідно з положеннями статті 33 розділу VI "Домовленості про адміністративне співробітництво" Протоколу І до Угоди про асоціацію подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватись у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.

З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку.

Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.

Відповідно до частини 5 статті 45 МК України у випадках, визначених цією статтею, товар вважається таким, що походить з відповідної країни, з моменту отримання органами доходів і зборів належним чином оформлених документів про походження товару або затребуваних ними додаткових відомостей.

Аналіз наведених правових норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордом України було допущено порушення законодавства України, а також контролюючий має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов`язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недобір.

Окрему увагу варто звернути на положення пункту 2 частини 2 статті 351 МК України, які стали підставою для проведення документальної невиїзної перевірки. Зокрема, вказаною нормою визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Тобто, проведення документальної невиїзної перевірки з підстави, наведеної у пункті 2 частини 2 статті 351 МК України, можливе лише за умови, якщо інформація, що надійшла від уповноважених органів іноземних держав, свідчить про непідтвердження автентичності поданих контролюючому органу документів або про недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Основні вимоги до оформлення документальних перевірок, закріплені у Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727, (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 розділу 2 названого Порядку, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

При цьому, згідно з підпунктом 7 пункту 4 розділу 3 Порядку результати документальної перевірки щодо дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи оформляються аналогічно результатам перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства. У разі встановлення перевіркою порушень законодавства з питань державної митної справи необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків; зазначити невідповідність даних, які містяться в документах, поданих платником податків для здійснення митного оформлення, фактичним даним, виявленим під час перевірки, на підставі первинних документів платника податків; вказати первинні документи та інші матеріали, що свідчать про наявність порушень. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, митної вартості та країни походження товарів, підстави для звільнення від оподаткування митними платежами окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті (довідці) документальної перевірки.

Суд зауважує, що в акті перевірки не містяться докази умисного надання позивачем недостовірних документів чи недостовірної інформації, або інших протиправних дій декларанта, які спричинили недобір обов`язкових платежів під час митного оформлення.

Крім того, зі змісту акту перевірки не можливо встановити, що спричинило перевірку достовірності декларацій-інвойсів від 23.09.2019 №№ 2019-236, 2019-237; від 30.09.2019 № 2019-244 та правильності інформації, що міститься в цих документах, які обґрунтовані сумніви в достовірності такого документу, статусі походження відповідних товарів мали митні органи країни імпорту.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт офіційного звернення уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина до експортера за наданням належних документів на підтвердження статусу походження товару, чи відповіді експортера. Тобто, відсутня інформація про звернення уповноваженого органу до експортера.

Більш того, стороною відповідача суду взагалі не надано, як відображених в акті перевірки листів уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина, так і відповідей отриманих від уповноважених органів Республіки Польща, Республіки Словаччина та Чеської Республіки.

Суд вважає, що користуючись своїм правом на застосування преференційного режиму ввезення товарів, що походять з Європейського Союзу, позивач подав до митного органу примірник сертифікату з перевезення товару та зазначив у відповідній графі про застосування преференції.

При цьому жодними нормативними актами не передбачено обов`язок декларанта перевіряти дані, що зазначені в товаросупровідних документах при заповненні митних декларацій. У позивача не було підстав не враховувати дані, які надав сам постачальник (відправник/експортер), який володів зазначеним товаром, а також підстав проігнорувати ті дані, які були перевірені митницею Республіки Польща, Федеральної Республіки Німеччина, Республіки Словаччина та Чеської Республіки при оформлені експортних декларацій.

За таких обставин, у позивача не було жодних підстав для виникнення сумнівів щодо дійсності сертифікату про походження товару форми EUR.1 та декларацій-інвойсів, складених експортером якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро.

Доказів того, що сертифікати EUR.1 та декларації-інвойси, які надавалися позивачем, скасовані чи визнаний недійсними, відповідачем де подано. Тому суд вважає, що вони є чинними та єдиними документами, що підтверджують походження товарів з країн Європейського Союзу, та надають пільги зі сплати митних платежів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем сертифікати про походження товару форми EUR.1 та декларації-інвойси, складені експортером якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро, містять повну та достовірну інформацію щодо задекларованих товарів, будь-які розбіжності у документах про країну походження товару відсутні, тобто позивачем підтверджено країну походження задекларованого за оскаржуваними митними деклараціями товару у відповідності до вимог статей 43, 44, 335 МК України.

А отже, керуючись приписами пункту 54.4 статті 54 ПК України, контролюючий орган, не мав правових підстав самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3.6 статті 54 ПК України.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями, серед іншого, є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення.

Суд зазначає, що нормами ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначена норма розподіляє обов`язок надання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з`ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні даної справи, суд відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує висновки Європейського суду з прав людини, наведені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992, де суд зауважив, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки захист прав повинен бути не лише формальним, але й реальним. Також надмірні формальності не можуть покладатися в основу рішень адміністративного органу, якими б заперечувалася сутність змісту конституційно гарантованого права.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Встановлено, що позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 18412,37 грн, про що свідчить платіжне доручення №155 від 10.08.2022.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Кар", суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Вінницької митниці Державної митної служби України сплаченого судового збору у сумі 18412,37 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької митниці Державної митної служби України № 9 від 12.02.2022 про збільшення податкового зобов`язання в сумі 922781,64 грн та застосування штрафної санкції в сумі 96947,55 грн.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької митниці Державної митної служби України № 000161219 від 12.03.2022 про збільшення податкового зобов`язання в сумі 184556,30 грн та застосування штрафної санкції в сумі 22763,92 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства "СТАР КАР" за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці Державної митної служби України сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 18412,37 грн (вісімнадцять тисяч чотириста дванадцять гривень 37 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Приватне підприємство "СТАР КАР" (вул. Івана Бевза, 34, м. Вінниця, 21100, )

Вінницька митниця Державної митної служби України (вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034, )

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 07.10.2022

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна