Справа № 533/587/22
Суддя: Козир В. П.
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10.10.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/587/22
Провадження № 2-а/533/7/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Лобач М.С., розглянувши у спрощеному письмовому позовному провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

31 серпня 2022 до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якій позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживння/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00000456 від 08.08.2022, винесену відносно ОСОБА_1 з вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити у зв`язку зі відсутністю події адміністративного правопорушення та за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Процесуальні рішення у справі:

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 01.09.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків

Позивач недоліки у строк, встановлений судом, усунув.

Ухвалою суду від 26.09.2022 поновлено позивачеві строк звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні) на 10 жовтня 2022 року. Запропоновано відповідачу у строк до 06 жовтня 2022 року включно надати до суду відзив на позовну заяву.

Ухвала про відкриття провадження разом із копією адміністративного позову 26.09.2022 була направлена на поштову адресу відповідача та на електронну адресу відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті через систему «Електронний суд».

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, відзив на позовну заяву не надав.

За правилами частини четвертої статті 229 КАС України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, на підставі ч. 1, ч. 3, ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України судом здійснюється розгляд заяви без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та без участі сторін на підставі наявних у справі доказів у порядку письмового провадження.

Стислий виклад позицій сторін:

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначав, що 08 серпня 2022 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченком Владиславом Олеговичем винесено постанову серії АА № 00000456 про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у розмірі 8500,00 грн.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він як водій 09.06.2022 об 10.13 хв. керував транспортним засобом MAN 19.343, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у Полтавській області по дорозі М-03 на 349 км + 805 м, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР, а саме: "навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,4 % (1,153 тон)".

У позовній заяві позивач стверджував, що адміністративне правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, не вчиняв, а сама постанова є протиправною та безпідставною.

Основні аргументи позивача на доведення протиправності оскаржуваної постанови є такими:

1)за кермом транспортного засобу (надалі ТЗ) перебував інший водій (відомості (ПІБ), про якого позивач суду не повідомив);

2)на ТЗ здійснювалося перевезення гуманітарної допомоги, а саме: продуктів харчування (крупи) вагою 9 тон. Даний вантаж є сипучим та рухомим під час руху транспортного засобу, відповідно, й маса вантажу не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалося з перевищенням вагових обмежень та з порушенням норм навантаження на конкретну вісь, а тому результати вимірювання, здійсненні відповідачем, не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей ТЗ з відповідним вантажем;

3)у оскаржуваній постанові не зазначено інформацію про: тип ТЗ (вантажний фургон тощо), категорію транспортного засобу, повну масу ТЗ, максимальне дозволене навантаження на вісь, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількості коліс) на вісі, а також допустимі габаритно-вагові параметри ТЗ для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; код технічного засобу, яким було встановлено порушення нормативних параметрів, тип обладнання і його серійний номер.

Перелічені позивачем недоліки, на його переконання, та зазначення у постанові лише розміру процентного перевищення нормативного навантаження без зазначення вказаних вище відомостей не може беззаперечно свідчити про порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Відповідач свою позицію щодо позовних вимог не висловив, відзив на позовну заяву не надав.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд дійшов таких висновків.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00000456 (надалі по тексту рішення Постанова), винесеною 08.08.2022 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченком Владиславом Олеговичем, на підставі відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів «WIM 53, Q-RFree HI-TRAC TMU4 WIM, 053*001", установлено, що 09.06.2022 о 10 год. 13 хв. за адресою М-03, км 349+805, Полтавська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN 19.343, ДНЗ НОМЕР_1 . Відповідальна особа ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 ) допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6, 4 % (1,153 тон) при дозволеній максимальній масі 18 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Посадовою особою Держаної служби України з безпеки на транспорті постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн (а.с. 11).

Згідно Постанови результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення, виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, фактичні зафіксовані параметри ТЗ, були такими: кількість вісей 2 шт; відстань між вісями 1-2 5480 мм; навантаження на вість 1 7719 кг; 2 13562 кг; загальна маса 21281 кг.

У Постанові наведена формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими ТЗ.

Постанова підписана КЕП Савченко В.О., містить інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, та посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі.

Досліджена судом інформація за вебпосиланням на постанові відповідає змісту паперового примірнику постанови.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача як відповідальну особу, яка допустила рух ТЗ із перевищенням нормативних параметрів, було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що полягало у порушенні п. 22.5 ПДР, а саме: перевищення загальної маси ТЗ на 6,4 % (1,153 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон.

Позивач не заперечував та у позовній заяві підтвердив, що він є власником транспортного засобу (надалі ТЗ) марки MAN 19.343, ДНЗ НОМЕР_1 , тип: спеціалізований вантажний спеціалізований фургон. Даний ТЗ належить йому на праві приватної власності та використовується ним для ведення господарської діяльності. Маса ТЗ без навантаження складає 18000; повна маса 44000.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані судом норми права

Частиною 4 ст. 242 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до частини другої статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

За ч. 1, 3 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 1222, частинами другою і третьою статті 1321 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 2797 цього Кодексу.

У свою чергу статтею 279-7 КУпАП встановлено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 143 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

-така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

-особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У разі звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 143 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

-абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 143 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

-абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 143 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично користувалася транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами ч. 2-4 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог п. 11 - 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174, автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення. Автоматичний пункт може забезпечувати:

-вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

-вимірювання загальної маси транспортного засобу;

-визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

-вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

-визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

-вимірювання габаритів транспортного засобу;

-фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

-фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

-фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

-первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

-автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про:

-засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

-місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

-найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

-дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

-фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

-відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за № 512 (далі Інструкція).

Так, пунктом 4 р. ІІ цієї Інструкції встановлено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує:

1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі;

2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою;

3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;

4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи;

5) наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 143 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу;

6) наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 143 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу;

7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

8) наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Додатку 1 вказаної Інструкції у частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, така інформація: марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу; прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, дата народження; місце проживання (перебування), реєстраційний номер облікової картки платника податків…, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Також згідно наведеного Додатку 1 у постанові має бути зазначена інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення (назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер; серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії); результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення (виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу; посилання в інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення); формулу розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

В силу вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пп. 2, 11 п. 2 Порядку: вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п. 3 Порядку).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку).

Пунктом 13 Порядку встановлено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (п. 15 Порядку).

У п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі по тексту також ПДР), наведено значення термінів, що наведені у цих правилах, у тому числі:

-габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю;

-дозволена максимальна маса - маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима;

-фактична маса - маса спорядженого транспортного засобу, яка визначена його технічною характеристикою, з водієм та вантажем.

З пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, вбачається, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують (п. б) фактичної маси: максимальне значення для автомобільних доріг державного значення 18 тон, місцевого значення 14 тон для транспортних засобів типу вантажні автомобілі двовісні.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

У відповідності до ст. 229 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом, утому числі: за частинами другою, третьою статті 1321).

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Послідовно аналізуючи аргументи позивача, наведені ним у позовній заяві, суд зазначає таке.

Щодо доводів позивача про те, що він не повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 2 ст.132-1 КУпАП у зв`язку з тим, що транспортний засіб перебував у користуванні іншого водія.

Суд встановив, що транспортний засіб, наведений у оскаржуваній постанові, належить позивачеві. Даний факт позивач не заперечував та визнав у позовній заяві.

Як уже зазначалось судом вище, відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за ст. 132-1 КУпАП несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу.

Відповідно до п. 2, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом. Інформаційно-телекомунікаційна система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - інформаційно-телекомунікаційна система) - система комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Укравтодору, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій.

Таким чином, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів (ЄДРТЗ) та інших інформаційними та інформаційно-телекомунікаційних систем.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1197 затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно до пунктів 3, 21, 23 якого підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона.

Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача, а також через: веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС, шляхом заповнення електронної заяви за формою згідно з додатком 1 із застосуванням кваліфікованого електронного підпису власника транспортного засобу та належного користувача; Єдиний державний вебпортал електронних послуг, шляхом заповнення електронної заяви у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до відомостей, передбачених додатком 1, із застосуванням кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, електронних підписів або кваліфікованих електронних підписів власника транспортного засобу та належного користувача.

Позивач, у порушення вимог статті 77 КАС України, не надав належних та достатніх доказів на підтвердження наявності на момент учинення правопорушення відомостей про належного користувача транспортного засобу, який за позивачем зареєстрований, - іншого водія в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів.

Доказів звернення іншого водія як особи, яка фактично користувалася транспортним засобом на момент учинення зазначеного у постанові правопорушення, особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надання документу (квитанції) про сплату відповідного штрафу, - позивач також не надав. Отже, доказів наявності підстав, визначених ст. 279-7 КУпАП, для звільнення позивача від відповідальності позивач також не надав.

Як наслідок, - суд відхиляє доводи позивача про те, що адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП він не повинен нести, оскільки транспортний засіб перебував у користуванні іншого водія. Такі доводи позивача ґрунтуються на невірному тлумаченні ним положень ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, оскільки фактичний водій ТЗ є суб`єктом відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП виключно у разі включення про нього як про належного користувача інформації до ЄДРТЗ у встановленому законодавством порядку. За відсутності відомостей про належного користувача в ЄДРТЗ саме фізична особа, за якою зареєстровано ТЗ, має нести відповідальність у відповідності до ст. 14-3 КУпАП.

Суд також відхиляє доводи позивача про перевезення на ТЗ гуманітарної допомоги у виді сипучого вантажу вагою 9 тон, оскільки будь-яких доказів на підтвердження наведеного позивачем не надано.

Крім того, безпідставними є ствердження позивача про неможливості достовірного встановлення, що перевезення вантажу здійснювалося з перевищенням вагових обмежень та з порушенням норм навантаження на конкретну вісь, з огляду на відсутність відповідної методики зважування та особливість вантажу (сипучість, рухомість), що перевозився.

Такі доводи позивача є хибними, оскільки саме відповідальна особа, якою у даному випадку є позивач (підстави вважати позивача відповідальною особою наведені вище судом), зобов`язана враховувати таку особливість вантажу при перевезенні.

Суд зазначає, що для таких випадків при незначному коливанні ваги/навантаження на вісь у законодавстві передбачена похибка, яку має враховувати як відповідальна за керування ТЗ особа, так і уповноважена на притягнення до адміністративної відповідальності посадова особа. Якби такі доводи позивача відповідали б дійсності, будь-який сипучий вантаж можливо б було б перевозити з перевищенням встановлених габаритів та параметрів, що не відповідало б меті встановлення відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, а також приписам наведених вище норм законодавства.

Крім того, як наведено вище судом, п. 22.5 ПДР забороняє рух ТЗ, фактична маса яких перевищує параметри, визначені підпунктом «б» цього пункту (18 тон), у разі перевезення подільних вантажів.

Щодо стверджень позивача про відсутність порушення норм навантаження на конкретну вісь чи відсутності методики зважування, то перевищення саме таких вагових параметрів (перевищення навантаження на конкретну (одинарну) вісь, як уважає позивач) не є складом адміністративного правопорушення, за яке притягнуто до відповідальності позивача, оскільки з оскаржуваної постанови вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за рух ТЗ з перевищенням загальної маси ТЗ порівняно з дозволеною максимальною фактичною масою - 18 тон, а не за перевищення навантаження на одинарну вісь.

Доводи позивача про невідповідність оскаржуваної ним постанови вимогам ч. 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП та Додатку 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Мінінфраструктури від 27.09.2021 № 512, спростовуються змістом копії наданої позивачем постанови (а.с. 11), яка містить усі обов`язкові відомості та відповідає вимогам ч. 2-4 ст. 283 КУпАП та Додатку 1 до Інструкції, а саме: оскаржувана постанова містить інформацію про:

-марку (MAN), модель (19.343), номерний знак ТЗ ( НОМЕР_1 ) інші відомості про ТЗ (тип, категорія) ані за ст. 283 КУпАП, ані за Додатком 1 до Інструкції, як помилково вважає позивач, не є обов`язковими та їх відсутність не є підставою для скасування постанови та визнання її протиправною;

-повну масу ТЗ -21281 кг;

-розподіл навантаження між вісями (навантаження на вісь 1 7719 кг, 2 13562 кг);

-фактична міжосьова відстань 5480 мм;

-допустимі габаритно-вагові параметри ТЗ 18 тон;

-назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії.

Крім того, ненаведення у постанові таких параметрів як максимальне дозволене навантаження на вісь, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження між вісями, фактична міжосьова відстань тощо не мають значення для правильного вирішення даного спору, оскільки позивача було притягнуто оскаржуваною постановою до адміністративної відповідальності за порушенням інших параметрів, а саме за перевищення загальної ваги (маси) ТЗ на 6, 4 % (1,153 тон) від максимально дозволеної 18000 тон.

Отже, суд виснує, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, а тому відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, в повній мірі відповідає вимогам Інструкції та ст. 283 КУпАП, оскільки містить усі відомості, що вимагаються законодавством для постанов такого виду.

А позивачем не спростовано інформацію про фактичну вагу транспортного засобу, зазначену у постанові, та не доведено факт керування ТЗ іншою відповідальною у розумінні закону особою.

Дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є правомірною та скасуванню не підлягає, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, ст. 132-1, 245, 247, 251, 258, 280, 283 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходжен6ня юридичної особи) на території України, серії АА № 00000456 від 08.08.2022, винесену відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Апеляційна скарга у електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: проспект Перемоги, буд. 14, місто Київ, 03135; ідентифікаційний код: 39816845; адреса електронної пошти: ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 10.10.2022.

Суддя В.П. Козир