Справа № 340/3939/22
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3939/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнення, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.04.2022 №126/03.15-24 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням його доходів за періоди з 02.04.1984 року по 31.07.1986 року та з 17.10.1986 року по 15.07.1990 року починаючи з 29.04.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку його пенсії з урахуванням доходів за періоди з 02.04.1984 по 31.07.1986, та з 17.10.1986 по 15.07.1990, з підстав неврахування архівних довідок про період його роботи та заробітної плати у Нижньовартовському управлінні бурових робіт №3 виробничого об`єднання «Нижньовартовськнафтогаз», а також на Світловодському комбінаті твердих сплавів та тугоплавких матеріалів, як таких, що не підтверджені первинними документами. Також, посилався на встановлення нормами чинного законодавства права, а не обов`язку, органів Пенсійного фонду перевіряти обґрунтованість видачі довідок про заробітну плату підприємств, установ та організацій.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. (а.с.98)

Копія зазначеної ухвали направлялася на електронну адресу відповідача-1 та отримана останнім 13.09.2021 (а.с.102), правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідачем-2 надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.137-139), в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначивши, що відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату, документально не підтвердженої первинними документами, Головне управління діяло в межах повноважень визначених, чинним законодавством. Крім того, вказував, що з 25.04.2022 перераховано пенсію позивача по заробітній платі та враховано заробіток за період з 02.04.1984 по 31.07.1986 відповідно до архівної довідки про заробітну плату від 14.03.2022 за №Ас-207/22, виданої виконавчим комітетом Світловодської міської ради, за період роботи позивача на Комбінаті твердих сплавів та тугоплавких металів м.Світловодська. Щодо даних вказаних у довідках від 04.03.2022, зазначає, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, відправлення кореспонденції до країни агресора росії починаючи з 24 лютого 2022 року не здійснюється, тому надіслати запит до пенсійного фонду російської федерації про витребування первинних документів, підтверджуючих достовірність видачі довідки про заробітну плату та сплату страхових внесків за період роботи ОСОБА_1 з 17.10.1986 по 15.07.1990 неможливо.

Представником позивача надана відповідь на відзив, в якій повністю не погоджується з доводами відповідача-2, та вважає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, не можуть бути самостійною підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії, посилаючись при цьому на практику Верховного Суду. (а.с.141-143)

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами у справі, що з 25.04.2022 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 2760,50 грн. (а.с.135).

27.04.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про перерахунок пенсії (а.с.121).

До даної заяви позивачем додано, в тому числі, копію трудової книжки ОСОБА_1 , яка містить відомості про роботу позивача, зокрема:

- з 02.04.1984 по 30.06.1986 на Світловодському комбінаті твердих сплавів та тугоплавких металів;

- з 17.10.1986 по 15.07.1990 у в/о «Нижньовартовськнафтогаз» (а.с.109зв.-110).

Також, для проведення перерахунку пенсії на адресу відповідача надійшли особова картка, архівні довідки про заробітну плату позивача:

- довідка від 14.03.2022 №Ас-207/22, видана виконавчим комітетом Світловодської міської ради, за період роботи ОСОБА_1 на Комбінаті твердих сплавів та тугоплавких металів м.Світловодська, в якій відображено дохід позивача за період з квітня 1984 по липень 1986 року (а.с.122);

- довідка від 04.03.2022 №Н-25, видана адміністрацією міста Нижньовартівськ про підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 за період з 17.10.1986 по 15.07.1990 на Нижньовартовському управлінню бурових робіт №3 в/о «Нижньовартовськнафтогаз» (а.с.123);

- довідка від 04.03.2022 №Н-27 про підтвердження розміру заробітної плати ОСОБА_1 за період з жовтня 1986 по вересень 1990, видана адміністрацією міста Нижньовартовськ (а.с.125);

- довідка від 04.03.2022 №Н-28 про зміну назв та місцезнаходження підприємства Нижньовартовське управління бурових робіт №3 в/о «Нижньовартовськнафтогаз» (а.с.126);

- довідка від 04.03.2022 №Н-29 про місцезнаходження міста Нижньовартовськ (а.с.127);

- довідка від 04.03.2022 №Н-30 про віднесення міста Нижньовартовськ до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та за нею цим територіальним органом Пенсійного фонду прийнято рішення о/р №94 від 29.04.2022 року про відмову у перерахунку пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Цим рішенням відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що 29.04.2022 надано запит щодо проведення перевірки достовірності документів, які слугували підставою для видачі довідки. Також у рішенні зазначено, що після надходження акту перевірки повернутись до розгляду заяви №1498 від 27.04.2022 та привести у відповідність заробітну плату, яка застосовується для розрахунку пенсії. У зв`язку з чим, в перерахунку пенсії відмовлено. (а.с.131)

Листом від 30.05.2022 відповідач-2 на адвокатський запит повідомив, що позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та вказано, що надіслати запит до Пенсійного фонду російської федерації щодо витребування первинних документів, підтверджуючих достовірність видачі довідки про заробітну плату від 04.03.2022 №Н-27 та сплату страхових внесків за період роботи з 17.10.1986 по 15.07.1990 не вбачається за можливе. (а.с.30-31).

Відповідно до акту №605 від 09.06.2022 перевірки обґрунтованості видачі документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, проведена перевірка в архівному відділі виконавчого комітету Світловодської міської ради з питання обґрунтованості видачі архівної довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.03.2022 №Ас-207/22, виданої ОСОБА_1 , який працював в Комбінаті твердих сплавів та тугоплавких металів м.Світловодська за період з 01.04.1984 по 31.07.1986. За результатами перевірки відповідач-2, дійшов висновку, що відомості зазначені у довідці перевірені та відповідають первинним документам, розбіжностей не виявлено.

На підставі даного акту, позивачу була перерахована пенсія з урахуванням архівної довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.03.2022 №Ас-207/22, та розмір пенсії за віком з 25.04.2022 становить 3044,79 грн. (а.с.136)

Не погоджуючись з рішенням щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 27 Закону №1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії передбачений статтею 40 Закону 1058-IV.

Відповідно до абзацу 1, 4 частини 1 цієї статті для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 4 статті 45 Закону №1058-IV установлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Порядок прийняття та оформлення документів для призначення пенсії за віком врегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Пунктом 2.7 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2 - 4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Пунктом 3.3 Порядку №22-1 передбачено, що орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати. (п.4.7 Порядку №22-1).

Пунктом 2.9 Порядку №22-1 передбачено, що документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що Україна та Російська Федерація є учасниками Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Статтями 6, 8, 11 цієї Угоди передбачено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Органи, що здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасницях Угоди, співпрацюють між собою у порядку, який визначається угодою між їхнім центральними органами.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Судом встановлено, що позивач разом із заявою від 27.04.2022 року про перерахунок пенсії подав довідки, зокрема від 14.03.2022 №Ас-207/22, видана виконавчим комітетом Світловодської міської ради, за період роботи ОСОБА_1 на Комбінаті твердих сплавів та тугоплавких металів м.Світловодська, в якій відображено дохід позивача за період з квітня 1984 по липень 1986 року; від 04.03.2022 №Н-25, видану адміністрацією міста Нижньовартівськ про підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 за період з 17.10.1986 по 15.07.1990 на Нижньовартовському управлінню бурових робіт №3 в/о «Нижньовартовськнафтогаз» (а.с.123); від 04.03.2022 №Н-27 про підтвердження розміру заробітної плати ОСОБА_1 за період з жовтня 1986 по вересень 1990, видана адміністрацією міста Нижньовартовськ (а.с.125). Вказані довідки видані на підставі особових рахунків про нарахування заробітної плати з 1986 по 1990 роки.

Так, відповідач-1 у рішенні фактично відмовив позивачу у перерахунку пенсії, пославшись на необхідність проведення перевірки достовірності документів, які слугували для видачі довідок.

Суд зазначає, що спірне рішення про відмову у перерахунку пенсії прийнято немотивовано та нерозсудливо, що призвело до порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, установленому законом. Тож таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо врахування доходів позивача за період його роботи на Комбінаті твердих сплавів та тугоплавких металів м.Світловодська з 02.04.1984 року по 31.07.1986 року, судом встановлено, що заробітна платна за вказаний період врахована відповідачем-2 та з 25.04.2022 (з дати призначення пенсії) перераховано ОСОБА_1 пенсію та її розмір становить 3044,79 грн. (а.с.136). З огляду на викладене, в цій частині позовних вимог позивачу належить відмовити.

Щодо врахування доходів позивача за період з 17.10.1986 року по 15.07.1990 року його роботи на Нижньовартовському управлінню бурових робіт №3 в/о «Нижньовартовськнафтогаз», то суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у цих довідках. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії за віком.

Крім того, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при перерахунку позивачу пенсії. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Засіб правового захисту, що передбачений зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Суд зауважує, що ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

У ході судового розгляду справи відповідачі не довели, що складені довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 містить неповні, сумнівні чи недостовірні відомості, що б потребувало проведення перевірки/звірки обґрунтованості їх видачі.

Отже, суд вважає, що право позивача, порушене незаконним рішенням відповідача-1 про відмову у перерахунку пенсії, має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача-2 територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання ОСОБА_1 врахувати дохід ОСОБА_1 , отриманий за період з 17.10.1986 по 15.07.1990 року під час трудової діяльності на Нижньовартовському управлінню бурових робіт №3 в/о «Нижньовартовськнафтогаз» при здійсненні перерахунку його пенсії.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 992, 40 грн., який слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, який прийняв протиправне рішення.

Крім того, позивач просить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Частинами першою, другою статті 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Так, згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження понесення таких витрат, позивачем надано лише договір №2 про надання правової допомоги від 01.05.2022 (а.с.75-76), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката, ордер серії ВА №1027167 (а.с.77-79). Проте, ні позивачем, ні його представником взагалі не подано доказів, які б підтвердили факт понесення таких витрат (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акту виконаних робіт, тощо), які і не надано доказів фактичної оплати правничої допомоги.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу

Керуючись ст.ст.132, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33004, м.Рівне, вул.Короленка, 7, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м.Кропивницький, вул. Соборна, 7А, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.04.2022 №126/03.15-24 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 о/р НОМЕР_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області врахувати дохід ОСОБА_1 , отриманий за період з 17.10.1986 по 15.07.1990 року під час трудової діяльності на Нижньовартовському управлінню бурових робіт №3 в/о «Нижньовартовськнафтогаз» при здійсненні перерахунку його пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина