Справа № 420/11550/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :
До Одеського окружного адміністративного суду 22 серпня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якій просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зі зменшення з 01 квітня 2019 року розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% грошового забезпечення, яке зазначено в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО85335 від 06.10.2021 року до 70% грошового забезпечення, яке зазначено в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО85335 від 06.10.2021 року;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відновити право ОСОБА_1 на отримання пенсії у розмірі 77% грошового забезпечення, яке зазначено в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО85335 від 06.10.2021 року, шляхом проведення перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року з урахуванням права на виплату пенсії у розмірі 77% грошового забезпечення, яке зазначено в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО85335 від 06.10.2021 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що йому була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 77% грошового забезпечення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/12879/20 визнано протиправними дії відповідача зі зменшення основного розміру пенсії позивача за вислугу років з 1 січня 2018 року з 77% до 70% сум грошового забезпечення. В подальшому, на підставі рішення суду про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року виходячи з розміру грошового забезпечення вказаного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО 85335 від 06.10.2021 року, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, однак, під час зазначеного перерахунку відповідач протиправно зменшив відсотковий розмір пенсії позивача з 77% до 70% грошового забезпечення.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 26.08.2022 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову шляхом надання до суду позовної заяви із зазначенням району місцезнаходження позивача.

Ухвалою судді від 06.09.2022 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано у відповідача копії матеріалів пенсійної справи позивача.

12 вересня 2022 року до суду надійшов відзив (вх. №ЕП/26337/22) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що позивачем було пропущено строки позовної давності, вказує, що оскільки пенсія є щомісячним платежем, відтак її розмір позивачу відомий. Позивач звернувся до суду у 2022 році, при цьому, позовні вимоги стосуються перерахунку пенсії починаючи з 2019. Ha виконання рішення суду від 20.01.2020 року № 420/12879/20 Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 в розмірі 77% грошового забезпечення. Також, на виконання рішення суду від 15.03.2022 року № 420/24496/21 Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача у розмірі 70% грошового забезпечення згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО85335 від 06.10.2021 року. Отже перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, що діяло на момент, тому підстави для збільшення розміру пенсії з 01.04.2019 відсутні.

Також, 21.09.2022 року до суду надійшли (вх.№ ЕП/27272/22) витребувані судом копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України та отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ у розмірі 77% грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами пенсійної справи № ЮО 085335 та не заперечується відповідачем в наданому до суду відзиві.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року по справі №420/12879/20 було задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови ОСОБА_1 , листом № 10397-10192/М-02/8-1500/20 від 04 листопада 2020 року, у поновленні права на виплату пенсії за вислугу років у розмірі 77 відсотків грошового забезпечення військовослужбовця відповідної категорії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням права на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 77% грошового забезпечення військовослужбовця відповідної категорії зі сплатою суми недоотриманої пенсії з 01 січня 2018 року по день фактичного проведення перерахунку.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, вказане рішення суду від 20.01.2021 року було виконане відповідачем та в лютому 2021 року здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року у розмірі 77% грошового забезпечення.

В подальшому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 року по справі №420/24496/21, яке набрало законної сили, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, вирішити питання про перерахунок з 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність та виплату основного розміру пенсії з 01.04.2019 року ОСОБА_1 на підставі нової довідки №ЮО85335 від 06.10.2021 pоку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, наданою ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28 липня 2022 року відповідач на підставі вказаного рішення суду № 420/24496/21, здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з урахуванням довідки від 06.10.2021 року № ЮО 85335, але разом з цим зменшив відсотковий розмір пенсії до 70%. Тобто здійснив перерахунок пенсії з 01.04.2019 року виходячи з 70% основного розміру грошового забезпечення (а.с.13).

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 77% до 70% при перерахунку пенсії з 01.04.2019 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО 85335 від 06.10.2021 року, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

В першу чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Спірний перерахунок, яким було зменшено відсотковий розмір пенсії позивача, був здійснений відповідачем 28 липня 2022 року, а звернувся позивач до суду в серпні 2022 року.

Отже, позивач звернувся до суду в межах шестимісячного строку встановленого для звернення до суду. Таким чином, наголошення відповідача в поданому відзиві щодо пропущення позивачем строку на звернення до суду є помилковими.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з статтею 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:

а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);

б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Відповідно до ч.4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, -95 процентів.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VІ до вказаної норми були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII також внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення ст.58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VІ та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VIІ зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при перерахунку розміру пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03.03.2018 у справі №175/1665/17 (2-а/175/41/17) провадження № К/9901/9550/18 та від 24.04.2018 у справі №686/12623/17, провадження № К/9901/849/17.

Зважаючи на те, що позивач набув право на пенсію у розмірі 77% від суми грошового забезпечення, відповідно до статей 22, 58 Конституції України не допускається звуження права позивача на перерахунок розміру пенсії у меншому відсотковому відношенні.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 у справі №240/5401/18.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 77% до 70% при перерахунку пенсії з 01.04.2019 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО 85335 від 06.10.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що похідні вимоги позивача підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 77% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО 85335 від 06.10.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року,

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах справи міститься квитанція про сплату позивачем судового збору № ПН495112 від 19.08.2022 року, відповідно до якої, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% до 70% при перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО 85335 від 06.10.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 з урахуванням 77 відсотків сум грошового забезпечення, врахованого для обчислення розміру пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО 85335 від 06.10.2021 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА