Справа № 240/4001/22
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року м. Житомир справа № 240/4001/22

категорія 108080100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.10.2021 № Головного управління ДПС у Житомирській області.

Позивачка не погоджується із твердженнями контролюючого органу, які слугували підставою для винесення оскаржуваного рішення, зокрема щодо незабезпечення використання режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням коду товарів та видачі фіскального чеку без друку в ньому основних реквізитів, визначених наказом Мінфіну №13 від 21.01.2016. Вважає оскаржуване рішення відповідача протиправним та таким, яке винесено безпідставно та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернулась до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленні учасників справи.

14.06.2022 до суду надійшов відзив на позов Головного управління ДПС України в Житомирській області (далі - ГУ ДПС України в Житомирській області, відповідач) в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, вказала на їх безпідставність.

Пояснила, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення винесене за проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД та невидачу ( в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.

21.06.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій пояснює, що у своїй господарській діяльності використовувався РРО, який включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, РРО має відповідну технічну можливість та перебуває на обліку в контролюючому органі з 23.06.2017, а тому винесення відповідачем відповідного повідомлення-рішення прямо протирічить п.2 Наказу Міністерства фінансів України від 08.06.2021 за №329, яким передбачено право використовувати наявний РРО до 01.10.2021 (тобто на момент перевірки відповідачем, внесення будь-яких змін до РРО позивача, нормами діючого законодавства України не передбачено). Крім того, відповідачем для визначення розміру штрафних санкцій безпідставно взято до уваги не первинний документ - відповідний фіскальний чек, а «звіт періодичний короткий» з 01.08.2021 по 13.09.2021. Фіскального чеку на суму 81314,50 грн позивач не видавала.

Розгляд справи відкладався у зв`язку із ситуацією, яка склалася в Житомирській області внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та введенням з 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні.

Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи суд встановив наступне.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Житомирській області від 08.09.2021 №1275-п та направлень на перевірку №№2910, 2909 від 08.09.2021 відповідачем проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (за адресою: АДРЕСА_1 ) за результатами якої складено Акт фактичної перевірки від 14.09.2021 (далі - Акт).

Контролюючим органом в Акті встановлені наступні порушення п.п.1-2, 11 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року за №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР), в тому числі:

- за порушення п. 11. ст. 3 Закону №265/95-ВР (зі змінами і доповненнями), у зв`язку із незабезпеченням використання режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД для підакцизних товарів (до позивача застосовано фінансову санкцію в розмірі 5200,00 грн);

- за порушення Позивачем п.1,2 ст. 3 Закону №265/95-ВР (зі змінами і доповненнями), у зв`язку із не проведенням розрахункової операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та проведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, не роздрукуванням відповідного розрахункового документу, що підтверджує виконання розрахункової операції (накладена на позивача фінансова санкція в розмірі 8131,45 грн).

Згідно з відомостями викладеними в Акті (п.2.2.20) в ході перевірки встановлено, що у фіскальних чеках реєстратора розрахункових операцій № не забезпечено друк основних реквізитів, а саме у фіскальному чеку не зазначена валюта операції.

У п.п.4.1 вказаного Акту зазначено про намір позивача надати зауваження до відомостей викладених у Акті.

На підставі Акту ГУ ДПС у Житомирській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2021 про застосування штрафної санкції в розмірі 13231,45 грн за порушення п.п.1-2,11 ст.3 Закону №265/95-ВР.

Позивачка з висновками Акту перевірки про наявність в її діях порушень чинного законодавства не погоджується, вказує, на їх безпідставність та необґрунтованість, а тому звернулася за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, яка визначає права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Водночас згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Як свідчать матеріали справи 14.09.2021 посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області проведено фактичну перевірку позивача, за результатами якої складено Акт від 14.09.2021.

За змістом пояснень до Акту 08.11.2020 позивачка продала горілку "Грін Дей ориджинал" 0,375 л по ціні 73,00 грн без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів у зв`язку із допущенням механічної помилки при програмуванні та фіскальному чеку не внесено зміну до основних реквізитів, а саме: не зазначено валюту операції.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок та надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

За визначенням статті 2 Закону № 265/95 розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Як зазначалося представником контролюючого органу, у фіскальних чеках, що видавалися з 01.08.2021 не зазначено валюту операцій на загальну суму 81314,50 грн, чим порушено вимоги наказу Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 «Про затвердження положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книги обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР - 1 Звіту про використання книги обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)» зі змінами та доповненнями, в т.ч. внесеними наказом Міністерства фінансів країни від 18.06.2020 №306 «Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13». Крім того, реалізовувалися алкогольні напої та тютюнові вироби без кодування кодами УКТ ЗЕД відповідно до фіскального чеку №50351 від 21.08.2020 та №50878 від 26.11.2020.

Так, в розділі II Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016, визначено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

Фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити:

найменування суб`єкта господарювання (рядок 1);

назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2);

адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН» (рядок 4);

для СГ, що не є платниками ПДВ,- податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5);

якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру,- кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6);

код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7);

цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8);

цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9)

назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10);

ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 11);

ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 12);

сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 13);

вид операції (рядок 14);

реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» (рядок 15);

напис «ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 16);

підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис «Касир» (рядок 17);

підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ» (рядок 18);

позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19);

загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО» (рядок 20);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ» (рядок 21);

для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ),- окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 22). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення;

заокруглення (рядок 23);

до сплати (рядок 24);

фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25);

QR-код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО / фіскальний номер ПРРО) (рядок 26);

для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових операцій:

позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 27), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 28);

заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ЗН». Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 29);

фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН» або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН ПРРО» (рядок 30);

напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 31).

Згідно пункту 4 розділу І Порядку №13 у наведених у додатках до Положення формах розрахункових документів взаєморозміщення написів та даних на полі документа є рекомендованим. Розрахункові документи, визначені цим Положенням, крім тих, що друкуються реєстраторами розрахункових операцій, є варіантами розрахункових квитанцій, визначених у статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що санкція пункту 1 статті 17 Закону №265/95 передбачає відповідальність саме за нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, а не за роздрукування розрахункового документа невстановленої форми.

Однак, як зазначено відповідачем та свідчать матеріали справи, розрахунковий документ був роздрукований позивачем (згідно з витягом з АІС Податковий блок "Чеки" фіскальні чеки містили: фіскальний номер, дату і час чеку, код товару, порядковий номер операції у чеку, назву товару, ціну, кількість, сума операції, податок, загальна сума чеку та універсальний ідентифікатор чеку), що не заперечується відповідачем, тобто містив обов`язкові реквізити, які визначені у пункті 2 розділу II Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016, які дозволяють ідентифікувати продавця товару, вартість покупки, вид товару тощо.

Аналізуючи вищезазначені норми та докази в матеріалах справи суд дійшов висновку, що податковим органом неправомірно застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 8131,45 грн за порушення у вигляді відсутності на відповідних розрахунковий документах валюти операцій.

Щодо реалізація підакцизних товарів без застосування коду згідно з УКТЗЕД, суд зазначає про таке.

Представник відповідача пояснює, що під час проведення фактичної перевірки встановлено реалізацію алкогольних напоїв без кодування кодами УКТ ЗЕТ (горілки "Грін дей оріджинал"), у зв`язку із чим перевіряючими зроблено висновок про порушення позивачкою пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР, а саме: проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій № без використанням режиму попереднього програмування найменування товарів з зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, а саме в частині відсутності коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД в фіскальних чеках під час реалізації горілки "Грін дей оріджинал" від 08.11.2020, 26.11.2020, що слугувало підставою для застосування до позивача штрафних санкцій передбачених п.7 ст.17 Закону №265/95-ВР та становить триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 5100 грн.

Втім у спростування тверджень відповідача покладених в основу винесеного оскаржуваного рішення, позивач наголошує, що у господарській діяльності використовує РРО, який включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, РРО мав відповідну технічну можливість та перебував на обліку в контролюючому органі Житомирський об`єднаній ДПІ ГУ ДФС у Житомирський області з 23.06.2017, а тому винесення відповідачем відповідного повідомлення-рішення прямо протирічить п.2 Наказу Міністерства фінансів України від 08.06.2021 за №329, яким передбачено право в тому числі позивача використовувати наявний РРО до 01.10.2021.

Як вже зазначалося, в матеріалах справи містяться пояснення до Акту перевірки, згідно яких 08.11.2020 та 26.11.2020 було реалізовано горілку "Грін дей оріджинал" без зазначення коду УКТ ЗЕД у зв`язку із допущенням технічної помилки при програмуванні.

При цьому, під час здійснення фактичної перевірки представники контролюючого органу, не проводили контрольної закупки цього товару.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що до акту перевірки не долучено жодного з розрахункових документів, які б підтверджували твердження контролюючого органу про відсутність на таких розрахункових документах одного з обов`язкових реквізитів - коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

На думку суду долучення витягу з аналітичної системи АІС «Податковий блок», не може бути підставою для підтвердження продажу товару без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Аналізуючи вищезазначені норми та докази в матеріалах справи суд дійшов висновку, що податковим органом неправомірно застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 5100 грн за порушення у вигляді незабезпечення проведення розрахункових операцій через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), оскільки таке порушення не підтверджується наявними у справі фіскальними чеками, з яких вбачається б продаж товарів через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування кожного з підакцизних товарів із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що до платника податків можуть бути застосовані штрафні санкції у разі відсутності хоча б одного із елементів із переліку передбаченого п. 11 ст. 3 Закону №265/95.

Водночас, суд акцентує увагу, що факт відсутності попереднього програмування спростовується матеріалами справи, а окремі недоліки такого програмування не становлять складу правопорушення.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 05.10.2021 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, який належить стягнути на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Щодо стягнення на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу суд вказує наступне.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1, п.п. 1, 3 частини 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертиз.

Згідно з частиною 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до пункту 1 частини 3 вказаної статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 6, 7 ст. 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що представником позивача, адвокатом Костюкевич-Тарнавською Оленою Валеріївною в позовній заяві заявлено про розподіл судових витрат у справі та подано докази на підтвердження понесених витрат, зокрема:

- засвідчену копію ордера адвоката серії ЖТ №102161 від 01.02.2022.

- договір про надання послуг представника від 01.02.2022 (до ордеру серії ЖТ №102161);

- заключна виписка за період з 06.02.2022 по 06.02.2022 за послуги адвоката по договору від 01.02.2022.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є співмірною в порівнянні з фактично виконаним об`ємом роботи, а тому виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу розмір вказаних витрат підлягає стягненню в сумі 1200 грн.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир,10003. ЄДРПОУ ВП: 44096781) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.10.2021 №, винесене Головним управлінням ДПС у Житомирській області щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 1200 (одну тисячу двісті) грн понесених витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 07 жовтня 2022 р.