Справа № 420/7493/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7493/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

07.05.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії..

Ухвалою суду від 12.05.2021 року позов залишено без руху.

25.05.2021 року (вх.№26624/21) від позивача до суду на виконання вимог ухвали суду надійшла заява разом із уточненим позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 16.11.2020 року щодо не розділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи для розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.12.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розрахунок та виплату пенсії з 01.12.2020 року з урахуванням нарахованої та виплаченої заробітної плати за період з 01.01.1986 року по 31.12.1991 року із включенням до розрахунку 13 заробітної плати згідно з архівною довідкою від 31.10.2000 р. №1930 та розрахункових відомостей по заробітній платі шляхом розділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи, але не менше ніж 6540 гривень щомісяця.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вийшов на пенсію за віком в 2000 році.

Тривалість стажу понад 43 роки. Позивач працював майстром видобутку в ЧВОРП «Антарктика» в умовах, що загрожували життю та здоров`ю.

Позивач отримував пенсію 6540 гривень. Такий розмір пенсії було нараховано на підставі архівної довідки Державного архіву Одеської області від 31.10.2000 року № 1930.

З 16.11.2020 року пенсія позивача була перерахована та призначено з 01.12.2020 року пенсію в розмірі 2769 гривень, тобто пенсію позивача було зменшено більш ніж в два рази. Підстава якою було зменшено пенсію слугувала довідка Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області №8310 від 29.10.2020р. про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами, на підставі якої була видана архiвна довiдка департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 18.11.2020р. №3795-11.1-33.

У позові вказано, що внаслідок вивчення розрахункових відомостей позивачем встановлено, що після перевірки довідки про заробітну плату ЧВОРП «Антарктика» було змінено принцип нарахування пенсії: позивачу припинили розділяти суму отриманої заробітної плати на місяці (отримував заробітну плату за рейс який тривав від одного місяця до одного року однією сумою). Раніше, як було зроблено під час нарахування пенсії у 2000 році пенсійний фонд розділяв суму отриманої заробітної плати на місяці, тому і розмір пенсії при розрахунку виходячи з щомісячної заробітної плати був більшим.

Крім того розбіжності виникли у зв`язку з не включенням до розрахунків 13 заробітної плати, з якої утримувались страхові внески. Не було взято до розрахунків: за 1986 рік нарахування до 13 зарплати у квітні в розмiрi 1583,62 крб. та у жовтні в розмiрi 1801,46 крб. за 1987 рік нарахування до 13 зарплати у листопаді в розмiрi 1492,54 крб., за 1988 рік нарахування до 13 зарплати у червні в розмiрi 1954,96 крб. та у груднi в розмiрi 123,48 крб., за 1989 рiк нарахування до 13 зарплати у сiчнi в розмiрi 3643,30 крб.

Враховуючи наведене у березні 2021 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області із заявою зробити позивачу перерахунок та виплату пенсії з урахуванням нарахованої та виплаченої зарплати за період з 01.01.1986 р. по 31.12.1991 р. iз включенням до розрахунку 13 заробітної плати згідно з архiвною довідкою від 31.10.2000 року № 1930.

Наприкінці березня 2021 року позивач отримав відповідь на заяву датовану 19.03.2021 р. в якій зазначено, що в ході перевірки в сумах заробітку, які зазначені в довідці про заробітну плату від 31.10.2000 р. № 1930, встановлені розбіжності з первинними документами. Згідно акту перевірки Департаментом архівної справи та діловодства м. Одеси видано нову довідку про заробітну плату вiд 18.11.2020р. №3795 11.1-33. Розмiр пенсії визначено вiрно згідно цієї довідки. Іншого нормами чинного законодавства не передбачено.

Позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не розділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кiлькiсть мiсяцiв виконання такоп роботи для розрахунку заробітної плати для обчислення його пенсії за віком.

Крім того, 25.05.2021 року позивачем засвідчено на відповідність оригіналами докази, які були надані до позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.06.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

Вказаною ухвалою судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати до суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Ухвалою суду від 01.06.2021 року залучено до участі у справі №420/7493/21 в якості другого відповідача Пенсійний фонд України.

22.06.2021 року (вх.№ЕП/17032/21) від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві вказано, що до листопада 2020 року пенсія позивача обчислювалась з урахуванням довідки про заробітну плату № 1930 від 31.10.2000. Головне управління здійснило перевірку відповідності зазначеної довідки первинним документам, про що було складено відповідний Акт № 8310 від 29.10.2020. В ході перевірки було встановлена, що довідка про заробітну плату позивача № 1930 від 31.10.2000 не відповідає первинним документам, у зв`язку з чим Головним управлінням було направлено до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради запит № 1500-1002-6 від 04.11.2021 щодо видачі нової довідки про заробітну плату позивача за період з 1986 по 1991 роки на пiдприємстві "Антарктика". На запит Головного управління, Департамент архівної справи та діловодства Одеської міської ради листом № 3793-11.1-33 вiд 18.11.2020 надіслав нову довідку про заробітну плату позивача у період з 1986 по 1991 роки. З урахуванням вищевикладеного, Головне управління здійснило перерахунок пенсії позивача на підставі довідки, середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії склала 5440,29 грн., загальний розмiр пенсії склав 2784,85 грн. Відтак, розмір заробітної плати обчислено на підставі первинних документів, як того вимагає закон.

Відповідач зазначає, що позивач не порушує питання щодо визнання протиправним та скасування Акта перевірки первинних документів № 8310 від 29.10.2020, отже твердження позивача про неправомірне зменшення з боку Головного управління розміру його заробітної плати є необґрунтованими та не доведеними.

Також, у відзиві зазначено, що позивач вважає протиправними дії Головного управління щодо розрахунку заробітної плати позивача без застосування положень пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України № 306 вiд 20.04.2005. Однак, відповідач вважає, що таке твердження позивача є безпідставним. Як стверджує відповідач, робота, яку виконував позивач у період з 1986 по 1991 роки, не передбачена у затвердженому постановою переліку сезонних робіт. Також, позивач не надав доказів на підтвердження того, що він виконував роботу на умовах цивільно-правового договору. Відтак, дія постанови Кабінету Міністрів України № 306 вiд 20.04.2005 не поширюється на позивача.

22.06.2021 року (вх.№32570/21) від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

Ухвалою від 03.08.2021 року Одеським окружним адміністративним судом доручено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області надати до суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання даної ухвали:

- належним чином засвідчену копію акту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №8310 від 29.10.2020 року;

- належним чином засвідчену копію запиту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1500-1002-6 від 04.11.2020 року;

- належним чином засвідчену копію листа Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради №3795-11.1-33 від 18.11.2020 року;

- належним чином засвідчену копію нової довідки, отриманої разом із листом №3795-11.1-33 від 18.11.2020 року;

- належним чином засвідчену копію документів, складених за наслідками перевірки відомостей, зазначених у новій довідці, отриманій разом із листом №3795-11.1-33 від 18.11.2020 року;

- нормативного обґрунтування здійснення перевірки за результатами якої складено акт №8310 від 29.10.2020 року.

Вказаною ухвалою судом зупинено провадження по справі №420/7493/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії до надходження відповіді на доручення.

За вх.№44900/21 до суду надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 03.08.2021 року.

Ухвалою суду від 15.09.2022 року поновлено провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області, з 16.08.2000 року та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До листопада 2020 року пенсія позивача обчислювалась з урахуванням довідки про заробітну плату № 1930 від 31.10.2000 року за період з 1986 по 1991 роки на підприємстві "Антарктика" (а.с.140, 219-220).

Головне управління здійснило перевірку відповідності зазначеної довідки первинним документам, про що було складено відповідну Довідку № 8310 від 29.10.2020 року.

В ході перевірки було встановлена, що довідка про заробітну плату позивача № 1930 від 31.10.2000 року не відповідає первинним документам, у зв`язку з чим Головним управлінням було направлено до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради запит № 1500-1002-6 від 04.11.2021 року щодо видачі нової довідки про заробітну плату позивача за період з 1986 по 1991 роки на підприємстві "Антарктика".

На запит Головного управління, Департамент архівної справи та діловодства Одеської міської ради листом № 3793-11.1-33 вiд 18.11.2020 року (а.с.225) надіслав нову довідку про заробітну плату Позивача у період з 1986 по 1991 роки (а.с.225-зворотний бік).

У даній довідці вказано, що вона видана на підставі акту №8310 від 29.10.2020 року.

З урахуванням вищевикладеного, Головне управління здійснило перерахунок пенсії позивача на підставі довідки, середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії склала 5440,29 грн., загальний розмір пенсії склав 2784,85 грн (а.с.185).

У березні 2021 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням нарахованої та виплаченої заробітної плати за період з 01.01.1986 р. по 31.12.1991 р. із включенням до розрахунку 13 заробітної плати згідно з архівною довідкою від 31.10.2000 року № 1930.

Наприкінці березня 2021 року позивач отримав відповідь на вказану заяву датовану 19.03.2021. якій зазначено, що в ході перевірки в сумах заробітку, які зазначені в довідці про заробітну плату від 31.10.2000 р. №1930, встановлені розбіжності з первинними документами. Згідно акту перевірки Департаментом архівної справи та діловодства м. Одеси видано нову довідку про заробітну плату від 18.11.2020р. №3795 11.1-33. Розмір пенсії визначено вірно згідно цієї довідки. Іншого нормами чинного законодавства не передбачено.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 16.11.2020 року щодо не розділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи для розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.12.2020 року протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом (з урахуванням уточнень).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону № 1058 (який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі-Закон № 1058-IV), для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Абзацом 1 п. 2 ст. 41 Закону № 1058-IV передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1064 від 13.07.1998 «Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів», встановлено максимальну величину фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу у розмірі 1000 гривень на місяць у розрахунку на одного працюючого, з яких відповідно до законів України справляються збори (внески) до Фонду соціального страхування, державного фонду сприяння зайнятості населення, Пенсійного фонду і Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення.

Так, відповідно до постанови КМУ від 20.04.2005 року № 306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"», затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць.

Відповідно до п. 8 Порядку, заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи.

Пунктом 1 вищезазначеного Порядку встановлено, що дія цього Порядку поширюється на таких осіб, що до 1 липня 1998 р. отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць:

- тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування;

- творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів).

Згідно Списку сезонних робіт, зайнятість на яких протягом повного сезону зараховується до стажу для призначення пенсії за рік роботи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583, до сезонних робіт відноситься робота на підприємствах сезонних галузей рибного господарства.

Окрім того, Порядком встановлюється, що він поширюється на тих осіб, які до 01 липня 1998 року отримували заробітну плату за результатами роботи, строк якої перевищував 1 місяць.

В даному випадку позивач року працював на суднах акціонерної рибопромислової компанії «Антарктика» та його робота мала рейсовий характер.

У трудовій діяльності позивача, як у особи, яка працювала рейсово, наявні періоди роботи, які оплачені сукупно більше ніж за один календарний місяць, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позивач має право на розрахунок заробітної плати (доходу), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, у визначений Порядком № 306 спосіб, тобто шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи.

Таким чином, виходячи з аналізу чинного законодавства та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що у відповідача наявний обов`язок зарахувати заробітну плату позивача за період знаходження в рейсах з 1986 по 1991 роки рік, шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи, для обчислення пенсії з дати призначення пенсії.

Між тим, в грудні 2020 року відповідач не застосовував пункт 8 Порядку № 306 для визначення заробітної плати (доходу) позивача, що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, а призначив пенсію, розрахувавши розмір пенсії на загальних підставах згідно зі статтями 40 та 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заробітної плат

Так, з вказаного розрахунку заробітної плати (доходу), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, встановлено, що у місяцях оплати роботи по закінченню рейсів відповідач обмежив враховану заробітну плату у зв`язку з тим, що вона перевищувала максимальний розмір 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, а в інші місяці роботи в рейсах - обчислив заробітну плату, виходячи з розміру 0,00000, що призвело до безпідставного зменшення нарахованої пенсії.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеськiй області щодо не зарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період знаходження в рейсах з 1985 року по 1991 рік, шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи та що у відповідача наявний обов`язок по здійсненню перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 шляхом розділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи з урахуванням усіх складових заробітної плати, на календарний рiк виконання такої роботи (12 місяців), починаючи з 01.12.2020 року.

Щодо вимог позивача про здійснення перерахунку його пенсії згідно з архівною довідкою від 31.10.2000 р. №1930, суд зазначає.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як вже встановлено судом, Головне управління здійснило перевірку відповідності довідки № 1930 від 31.10.2000 року первинним документам, про що було складено відповідну Довідку № 8310 від 29.10.2020 року.

При цьому таку перевірку проведено на підставі первинних документів Департамену архівної справи та діловодства Одеської міської ради.

В ході перевірки було встановлена розбіжності між даними довідки № 1930 від 31.10.2000 року та даними первинних документів, що знаходяться в Департамені архівної справи та діловодства Одеської міської ради за адресою вул. Стовпова, 17, м.Одеса.

У висновку акту міститься рекомендація надати нову довідку.

При цьому Довідка № 8310 від 29.10.2020 року не міститься висновку про підроблення довідки № 1930 від 31.10.2000 року, про наявність підстав для визнання її недійсною.

Суд зазначає, що довідка довідки № 1930 від 31.10.2000 року, видана Державним архівом Одеської області, засновником якого є Одеська обласна адміністрація (адреса: вул.Жуковського, 18, м.Одеса).

Дана довідка, яка видана Державним архівом Одеської області, засновником якого є Одеська обласна адміністрація станом на дату розгляду даної справи не є відкликаною.

Доказів того, що дана довідка визнана недійсною до суду також не надано.

При цьому суд зазначає, що довідка, яка надана листом № 3793-11.1-33 вiд 18.11.2020 року про заробітну плату позивача у період з 1986 по 1991 роки видана Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради, тобто зовсім іншою установою, ніж довідка № 1930 від 31.10.2000 року.

Протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи до суду відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що усі первинні документи щодо установи, в якій працював позивач, зокрема, у період з 1985 року по 1991 рік знаходяться саме у Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради.

Так само до суду не надано доказів того, що правомірність видання довідки № 1930 від 31.10.2000 року перевірялась на підставі даних документів, які знаходяться у Державному архіві Одеської області засновником якого є Одеська обласна адміністрація.

Тобто, не доведено наявність підстав для перерахунку пенсії на підставі наданих Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради документів.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеськiй області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2022 року на підставі довідки наданої Департамент архівної справи та діловодства Одеської міської ради листом № 3793-11.1-33 вiд 18.11.2020 року та щодо не зарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період знаходження в рейсах з 1985 року по 1991 рік, шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи при перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням нарахованої та виплаченої заробітної плати (в тому числі, тринадцятої) згідно довідки від 31.10.2000 р. №1930 шляхом розділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи з урахуванням усіх складових заробітної плати, на календарний рiк виконання такої роботи (12 місяців), починаючи з 01.12.2020 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеськiй області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2022 року на підставі довідки наданої Департамент архівної справи та діловодства Одеської міської ради листом № 3793-11.1-33 вiд 18.11.2020 року та щодо не зарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період знаходження в рейсах з 1985 року по 1991 рік, шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи при перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням нарахованої та виплаченої заробітної плати (в тому числі, тринадцятої) згідно довідки від 31.10.2000 р. №1930 шляхом розділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи з урахуванням усіх складових заробітної плати, на календарний рiк виконання такої роботи (12 місяців), починаючи з 01.12.2020 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ).

Пенсійний фонд України (вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01601, ).

Суддя С.М. Корой