Справа № 520/7611/22
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06 жовтня 2022 року Справа № 520/7611/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи Покровська виправна колонія (№17) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Державної установи Покровська виправна колонія (№17), в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Державної установи Покровська виправна колонія (№17) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.07.2019 року по 29.08.2022 року включно.

2. Зобов`язати Державну установу Покровська виправна колонія (№17) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.07.2019 року по 29.08.2022 року включно.

Ухвалою від 26.09.2022 року дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання надати до суду:

- довідку про розмір середнього заробітку, розрахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати працівників підприємств, установ і організацій усіх форм власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100,

- позовну заяву з її копією (копіями), відповідно до учасників справи, із визначенням суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 17.07.2019 року по 29.08.2022 року включно;

- оригінал документу про сплату судового збору, відповідно до положень частини другої статті 4 Закону №3674-VІ, у такому розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, сплачений за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК Основ"ян/мХар Основ"янсь/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA4020661, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Харківський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Вказану ухвалу надіслано позивачу доставлено до електронного кабінету 26.09.22.

Позивачем, 05 жовтня 2022 року, подано заяву на виконання ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви.

Обґрунтовуючи подану заяву позивачем зазначено, що ним додано до позовної заяви копію довідки про доходи грошове забезпечення позивача, в якій зазначено дані про грошове забезпечення позивача за 2 повні крайні місяці, що передують виключенню позивача зі списків особового складу.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньоденне грошове забезпечення позивача складає: (7266,00 грн. + 7266,00 грн.) / 61 (травень 2019 року та червень 2019 року) = 238,23 грн.

Вказує, що позовна заява щодо стягнення середнього заробітку має бути подана до суду протягом 30 днів з дня отримання коштів позивачем та враховуючи зазначене вище, у позивача немає можливості витребувати з відповідача довідку про розмір середнього заробітку у таким короткий термін.

Разом з зазначеною заявою позивачем надано квитанцію № 14Р5-2К6Е-20МТ-3670 від 05.10.2022 про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.

Розглянувши подану заяву на усунення недоліків суд повторно зазначає наступне.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є видом виплат, який врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні проводиться, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Виходячи з викладених норм, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України Про оплату праці, тобто стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Стягнення з роботодавця середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є спеціальним видом відповідальності роботодавця, відповідно на вказані вимоги позивача також не поширюються положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір, за яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, висновки якого, в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати (грошового забезпечення), а тому не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, судовий збір не сплачується.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є майновою вимогою.

Як встановлено підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, позивач не виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви, а саме не надав позовної заяви з її копією (копіями), відповідно до учасників справи, із визначенням суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 17.07.2019 року по 29.08.2022 року включно.

Враховуючи викладене, у суду відсутня можливість перевірити правильність сплаченого судового збору позивачем за позовну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 17.07.2019 року по 29.08.2022 року включно, оскільки позивачем не визначена сума, яка підлягає стягненню.

Натомість, представником позивача невірно сплачено суму судового збору, як за подання позовної заяви немайнового характеру, тому суд не приймає її до уваги.

Також, у поданій заяві позивач зазначає про неможливість витребувати з відповідача довідку про розмір середнього заробітку у таким короткий термін, втім суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи та зазначалось вище, ухвала суду про залишення позову без руху від 26.09.2022 р. була надіслана позивачу та доставлена до електронного кабінету 26.09.22.

Заява позивача про усунення недоліків з наданою квитанцію № 14Р5-2К6Е-20МТ-3670 від 05.10.2022 про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. надійшла вже поза межами 5-ти денного строку, наданого судом згідно ухвали суду від 26.09.2022 р.

Водночас, до подання представником позивача вказаної заяви та після спливу 5-ти денного строку суд не вчиняв дій з повернення позову.

Суд звертає увагу, що до заяви про усунення недоліків представником позивача не надано копій будь-яких заяв, звернень до Державної установи Покровська виправна колонія (№17), поданої з метою виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 26.09.2022 року, щодо надання довідки про розмір середнього заробітку, розрахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати працівників підприємств, установ і організацій усіх форм власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Згідно ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно ч. 2 ст. 121 КАС України, про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, станом на 06 жовтня 2021 року, суд не вбачає підстав для продовження позивачу процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, оскільки позивач не виконано жодної вимоги, викладеної в ухвалі суду від 26.09.2022 та не подано, як доказів звернення на виконання суду про залишення позовної заяви без руху від 26.09.2022 року, так і відповідної заяви про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви згідно зазначеної ухвали суду.

Отже, за добросовісного ставлення учасниками справи до своїх процесуальних прав та виконання обов`язків, суд сприяє їх втіленню.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями статті 161 КАС України, встановлено вичерпний, чіткий перелік документів, які мають бути додані до позовної заяви. При звернені з позовом до суду позивач зобов`язаний дотримуватись вказаних вимог, вільне тлумачення та виконання на власний розсуд яких Законом не дозволено. На думку суду формальний підхід до виконання встановлених вимог при зверненні до суду в даному випадку не є надмірним, а навпаки - є необхідним для забезпечення чіткого дотримання процесу.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

При цьому надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист.

Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Таким чином, оскільки процесуальний закон встановлює правила щодо оформлення позовних заяв до суду, які позивачем не дотримані, в даному випадку повернення позовної заяви, у зв`язку з неповним виконанням позивачем ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, не є проявом судом надмірного формалізму при перевірці дотримання вимог чинного законодавства позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява вважається поданою без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу та відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України має бути повернута позивачеві.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 6 ст.169 КАС України).

Згідно ч. 8 цієї статті повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи Покровська виправна колонія (№17) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повна ухвала складена 06.10.2022 року.

Суддя Бадюков Ю.В.