Справа № 420/2688/22
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/2688/22
Головуючий в 1 інстанції: Буран В.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 20 червня 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, заступника начальника - начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - Єфремова Вячеслава Юрійовича про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив поновити позивачу пропущений строк для звернення до суду із цим позовом;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 19.08.2021 року № 181/21 та постанову від 19.08.2021 року № 182/21 про притягнення до відповідальності позивача ОСОБА_1 , винесені заступником начальника - начальником інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - Єфремовим Вячеславом Юрійовичем;

- відповідно до положень ст. 133 КАСУ відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на строк до розгляду справи по суті.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13 травня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків.

В ухвалі зазначено, що звернувшись до суду з позовом, представник позивача зазначив, що в січні 2022 року до нього звернувся позивач, при цьому підставою для цього звернення став телефонний дзвінок працівника відповідача та отримання інформації про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Із запитом адвокат звернувся до відповідача 18.01.2022 року, відповідь отримав 19.01.2022 року, саме тоді позивач дізнався про складені протоколи відносно ОСОБА_1 . Позивачу про складенні постанови не було відомо, раніше тексти постанов він не отримував.

Крім того, суд звернув увагу позивача, що у поданій ним заяві про поновлення строку звернення до суду останнім не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, крім того, взагалі не зазначено коли саме позивач дізнався про оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень.

Виявлені недоліки повинні бути усунені у 10-ти денний строк з моменту отримання ухвали суду шляхом оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст.ст. 160. 161 КАС України, а саме: надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; надання до суду доказів на підтвердження обставин, коли позивач дізнався про порушенням свого права, за захистом якого звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, є неповажними та позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, на підставі ч. 1 ст. 169 КАС України, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Також, суд дійшов висновку, що клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, а позивачу необхідно сплатити судовий збір за звернення до суду з даним адміністративним позовом у розмірі 496,20 грн.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20 червня 2022 року адміністративний позов повернуто позивачу, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на ст. 320 КАС України, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, спрямувати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводами апеляційної скарги зазначено, що вимоги за ухвалою були виконані, адже судовий збір був сплачений, що підтверджується відповідною квитанцією. Також, апелянт вказує, що висновки суду щодо ненадання позивачем належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду є хибні, адже останній день після отримання матеріалів від відповідача припадає на вихідний день, 30.01.2022. З цієї причини позов було подано у наступний робочий день після вихідного дня, а тому строк не пропущений. Тим не менш, незважаючи на фактичне виправлення недоліків, 20.06.2022 року судом першої інстанції було винесено ухвалу про повернення адміністративного позову.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачами до суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з п.3 ч.1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про повернення адміністративного позову позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1, п.2, п. 7 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на думку колегії суддів, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно із частиною другою якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ч.6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Судами встановлено, що в січні 2022 року до представника позивача звернувся позивач ОСОБА_1 , при цьому підставою для цього звернення став телефонний дзвінок працівника відповідача та отримання останнім інформації, про притягнення його до адміністративної відповідальності. Із запитом до відповідача адвокат звернувся 18.01.2022 року, відповідь отримав 19.01.2022 року, саме тоді він дізнався про складені протоколи відносно ОСОБА_1 .

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції зазначив, що в позовній заяві не вказано, коли саме позивач дізнався від відповідача про оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, позовну заяву було залишено з без руху з підстав не сплати судового збору.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що відповідно до квитанції (№ 2С78-А44Х-ЕРС3-НР00 від 24.05.2022 р.) судовий збір був сплачений, у зв`язку з чим вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасних висновків про повернення позовної заяви.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта та вважає їх безпідставними, оскільки сплативши судовий збір, апелянт не направив відповідну квитанцію до суду першої інстанції, а тому є підстави вважати, що позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Доказів того, що вищезазначена квитанція була направлена до суду першої інстанції апелянтом не надано.

Крім цього, не надано апелянтом доказів того, що на усунення недоліків позовної заяви, позивач зазначив дату, коли саме йому зателефонував відповідач та повідомив про прийняті відносно нього протоколи та постанови.

Таким чином, не отримавши відомостей про усунення недоліків позовної заяви та сплату судового збору, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про те, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про усунення недоліків, у зв`язку з чим правильним є рішення суду про повернення позовної заяви позивачу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Біляївського районного суду Одеської області ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 20 червня 2022 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик