Справа № 160/7729/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/7729/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 р. (суддя: Лозицька І.О) в адміністративній справі №160/7729/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника Меламед Вадима 30 травня 2022 р. звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 р. позовну заяву ОСОБА_1 повернуто. Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції керувався приписами пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшовши висновку про не виконання вимог ухвали суду від 01 червня 2022 р. щодо усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку ОСОБА_1 . Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, скаржник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як свідчать наявні у справі матеріали, ухвалою від 01 червня 2022 р. Дніпропетровський окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 , встановивши 5 - денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення її недоліків шляхом: надання документів, на підставі яких можливо встановити особу ОСОБА_1 та констатувати її правосуб`єктність; належним чином завірену копію договору про надання правничої допомоги від 11 березня 2018 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; оригіналу документа про доплату судового збору в розмірі 99,12 грн.

На виконання вимог зазначеної ухвали представником позивача адвокатом - Меламед Вадимом 06 червня 2022 р. через систему "Електронний суд" направлено заяву про усунення недоліків із доданими до неї документами, зокрема до заяви було додано: копію паспорта ОСОБА_1 для виїзду за кордон Серії АТ 095506; довіреність від 21 січня 2020 р.; квитанцію про сплату судового збору в розмірі 99,12 грн. (а.с.11 - 31).

Повертаючи оскарженою ухвалою позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не виконанні в повному обсязі вимоги ухвали від 01 червня 2022 р., а саме: не надано документів, на підставі яких можливо встановити особу ОСОБА_1 та констатувати її правосуб`єктність (надана копія паспорта на ім`я ОСОБА_1 , що не є належним документом, оскільки строк його дії закінчився 05 вересня 2021 р.; не надано належним чином завіреної копії договору про надання правничої допомоги від 11 березня 2018 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що не дає суду змогу перевірити обсяг наданих адвокату повноважень (наданий ордер та копія довіреності від 21 січня 2020 р., яка завірена неналежним чином).

В апеляційній скарзі представник позивачки адвокат Меламед Вадим вказує, що на підтвердження повноважень діяти від імені Диченської В.І. ним було надано суду першої інстанції ордер Серії АА №1042696 від 17 серпня 2020 р., який згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 05 грудня 2018 р. у справі №П/9901/736/18 та в постанові від 01 липня 2020 р. у справі №320/5420/18, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правову допомогу в даному випадку законодавство не вимагає. Крім того, ним було надано копію довіреності від 21 січня 2020 р., якою ОСОБА_1 уповноважила його бути її представником у суді із правом вчинення всіх процесуальних дій, у тому числі пред`явлення позову. Також вказує, що положеннями статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви, цей перелік є вичерпним і не покладає на позивачів (фізичних осіб) обов`язку додавати до позовної заяви документи на підтвердження їх правосуб`єктності та адміністративної процесуальної дієздатності (копію паспорту чи іншого документу).

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 грудня 2018 р. у справі №П/9901/736/18 та у постанові від 01 липня 2020 р. у справі №320/5420/18 викладено наступний правовий висновок:

"Частиною 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно з частиною 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до частини 4 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Стаття 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 4001 Кримінального кодексу України). Надання договору про правничу допомогу Кодекс адміністративного судочинства не вимагає. У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів."

Враховуючи наведений правовий висновок, колегія суддів вважає, що наданий ОСОБА_2 до суду першої інстанції ордер Серії АА №1042696 від 17 серпня 2020 р. є самостійним документом, що підтверджує його повноваження як адвоката на представництво інтересів ОСОБА_1 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді. Надання договору про правничу допомогу Кодекс адміністративного судочинства не вимагає.

Також, як вбачається з копії довіреності від 21 січня 2020 р., засвідченої адвокатом Меламед Вадимом, він є уповноваженим представником ОСОБА_1 з усіма процесуальними правами та обов`язками, які надано законом позивачу, в тому числі з правом пред`явлення позову.

Колегія суддів також погоджується із доводами апеляційної скарги щодо безпідставності витребування судом першої інстанції від позивачки документів, що підтверджують її правосуб`єктність, оскільки це суперечить положенням статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, суд не конкретизував, які саме документи мають бути подані.

За загальнотеоретичним визначенням правосуб`єктність (праводієздатність) це здатність бути суб`єктом права. Складовими правосуб`єктності є правоздатність, дієздатність та деліктоздатність. Правоздатність це передбачена нормами права здатність мати суб`єктивні права та виконувати юридичні обов`язки. Правоздатність фізичної особи виникає з моменту народження та припиняється з настанням біологічної смерті. Жодна особа не може бути обмежена в правоздатності. Дієздатність це передбачена нормами права здатність особистими діями набувати юридичних прав та обов`язків. Дієздатність у фізичних осіб виникає з моменту досягнення ними визначеного законодавством віку або настання певних обставин (укладення шлюбу, влаштування на роботу за контрактом). Деліктоздатність це здатність суб`єкта нести юридичну відповідальність за невиконання обов`язків або за вчинення різних правопорушень.

Таким чином, паспорт громадянина не є документом, що підтверджує правосуб`єктність позивачки.

У рішенні від 04 грудня 1995 р. у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Повернення позовної заяви з формальних підстав, є неприпустимим створенням судом перешкод для реалізації особою її права на судовий захист.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, визначених статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 р. в адміністративній справі №160/7729/22 - скасувати.

Адміністративну справу №160/7729/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 жовтня 2022 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий