Справа № 540/4327/21
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 р. Категорія: 108010000м.ОдесаСправа № 540/4327/21
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідач: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаСеменюк Г.В.
суддів: Домусчі С.Д.
Шляхтицький О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року по справі за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до платника податків ОСОБА_1 у якому просив стягнути податковий борг по земельному податку з фізичних осіб у сумі 24 116, 76 грн., мотивуючи його тим, що за відповідачем рахується податковий борг по земельному податку з фізичних осіб у сумі 9 712, 50 грн, який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань. Контролюючим органом проводилася робота щодо добровільного погашення податкових зобов`язань, однак вона не мала позитивного результату.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не врахував, що суми зобов`язань з земельного податку з фізичних осіб, нарахованих повідомленнями-рішеннями від 20.09.2019 року № -2103, № -2103, № -2103, № 9-2103 набрали статусу узгоджених та підлягають сплаті. Відповідач не скористався правом на оскарження вищезазначених ППР.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки 32,6573 га з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (кадастровий номер :10:001:0005).

У позовній заяві ГУ ДПС у Херсонській області зазначає, що ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю на підставі державної реєстрації Скадовською районною державною адміністрацією Херсонської області 16.06.2021 року № 000006444, взято на податковий облік до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 16.06.2021 року № 63.

За результатами здійснення фінансово-господарської діяльності за відповідачем обліковується податковий борг по земельному податку з фізичних осіб на загальну суму 24 116, 76 грн, який виник починаючи з 08.01.2020 року за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, що нараховані згідно:

- податкового повідомлення-рішення від 20.09.2019 року (дата, що зазначена в інтегрованій картці платника при здійсненні нарахування - 09.11.2019 року) № -2103 на суму 3 399, 62 гривень;

- податкового повідомлення-рішення від 20.09.2019 року (дата зазначена в інтегрованій картці платника при здійсненні нарахування - 09.11.2019 року) № -2103 на суму 2 373, 86 гривень;

- податкового повідомлення-рішення від 20.09.2019 року (дата зазначена в інтегрованій картці платника при здійсненні нарахування - 09.11.2019 року) № -2103 на суму 15 969, 42 гривень;

- податкового повідомлення-рішення від 22.06.2020 року № 9-2103 на суму 237, 86 гривень.

На підтвердження наявності боргу Головним управлінням ДПС суду надано розрахунок виникнення податкового боргу, копію корінця податкової вимоги, копію рішення про опис майна у податкову заставу, витяг з інтегрованої картки платника земельного податку фізичної особи ОСОБА_1 , копії податкових повідомлень-рішень.

Відповідачем до відзиву на спростування заявлених позовних вимог надано Статут ФГ "Лиманськ", відповідно до якого ОСОБА_1 є засновником цього господарства разом з іншими особами.

Відповідно до п. 6.3 Статуту, ФГ "Лиманськ" розташоване на земельних ділянках учасників в тому числі і тій, що належить ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право власності ЯБ № 120412, кадастровий номер :10:001:0005.

Заперечуючи проти позовних вимог позивач зазначає про це та вказує на протиправність прийнятих ППР, що приведе до подвійного оподаткування, оскільки податок на землю сплачується ФГ "Лиманськ".

Не погоджуючись із вищевказаним, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка, що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , кадастровий номер :10:001:0005 знаходиться у користуванні ФГ "Лиманськ" то відповідно і платником такого податку може бути лише зазначене господарство.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України визначає Закон України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 № 973-IV (далі - Закон № 973-IV).

Відповідно до статті 12 цього Закону землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Земельна ділянка перебувала та перебуває у фактичному користуванні фермерського господарства "Лиманськ", засновником якого є відповідач.

Таким чином, у цій справі необхідно визначити чи підлягає нарахуванню та сплаті земельний податок фізичною особою за землю, що належить цій особі на праві власності з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства в разі використання її за призначенням у господарській діяльності фермерського господарства?

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу XIII ПК.

Відповідно до підпункту 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 ПК платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв). А в силу вимог підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Таким чином, обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Оскільки земельна ділянка, що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , кадастровий номер :10:001:0005 знаходиться у користуванні ФГ "Лиманськ" то відповідно і платником такого податку може бути лише зазначене господарство.

На підтвердження використання вказаної земельної ділянки ФГ "Лиманськ" за призначенням, тобто у сільськогосподарському товаровиробництві, відповідачем надано податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2019-2020 роки відповідно до яких у Додатку № 1 (відомості про наявність земельних ділянок) зазначено про використання фермерським господарством земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0005.

Таким чином, відповідач, будучи членом фермерського господарства та передавши землю за цільовим призначенням у його користування безпосередньо здійснює діяльність, пов`язану з сільськогосподарським виробництвом, що надає суду підстави вважати, що платником податку у відповідності до вимог ПК України має бути особа яка використовує цю земельні ділянку, а не ОСОБА_1 як фізична особа.

Слід зазначити, що наявність податкових повідомлень-рішень та їх узгодженість чи неузгодженість не є предметом розгляду у цій справі і не може бути безумовною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення податкового боргу.

Тобто, відповідачем надано достатньо доказів які свідчать про безпідставне нарахування податку на землю з фізичної особи за земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0005, що належить йому на праві власності.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року по справі № 540/4327/21, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.