Справа № 460/16623/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/16623/22 пров. № А/857/9876/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 460/16623/22 (головуючий суддя Махаринець Д.Є., м. Рівне) за адміністративним позовом Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації до Державної аудиторської служби України, третя особа - Приватне підприємство - фірма "КЛАСІК" про визнання протиправним та скасування висновку,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації звернувся в суд з позовом до Державної аудиторської служби України, в якому просив визнати протиправним та скасування висновок про результати моніторингу закупівлі Державної аудиторської служби України від 13.05.2022

Ухвалою від 10 червня 2022 року Рівненський окружний адміністративний суд позовну заяву і додані до неї документи повернув позивачу на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу незаконною і необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що наявність відповідного запису у Єдиному державному реєстрі є належним та достатнім підтвердженням наявності таких відомостей для будь-якого державного органу, яким є і суд. Зазначає, що інформація про ОСОБА_1 як особу, що підписала позовну заяву у даній справі, наявна в Єдиному державному реєстрі, а тому суд під час з`ясування питання наявності належних повноважень у представника міг без будь-яких документів достовірно переконатися як щодо наявності повноважень, так і щодо їх обсягу.

З огляду на наведене, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду від 10 червня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі частини 2 статті 312 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції керувався тим, що до позовної заяви не додано належних документів, які б підтверджували волевиявлення позивача на надання повноважень Богдані Рибалко права підпису позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим з наступних підстав.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позовну заяву від імені Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації підписала Богдана Рибалко.

На підтвердження повноважень на підписання позову додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно з якою Богдана Рибалко від імені юридичної особи має право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, крім цього, серед прав зазначено здійснювати самопредставництво Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації в усіх судах України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб- підприємців з Єдиного державного реєстру.

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (ч. 3 ст. 9 Закону № 755-IV ).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Проаналізувавши наведені положення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявність або відсутність відповідного запису у вказаному реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням наявності або відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Таким чином, повноваження Богдани Рибалко як представника позивача, зокрема, щодо підписання позовної заяви, відображені у наданій суду виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Щодо тверджень суду першої інстанції, зазначених в оскаржуваній ухвалі, що копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є частково нечитабельною, а тому встановити дійсний зміст не виявилось можливим, слід зазначити, що всупереч вимогам статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції не залишив позовну заяву без руху та не надав позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку про передчасність висновку суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому її слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.308, 311, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації задовольнити.

Скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 460/16623/22 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов