Справа № 640/21207/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Костюк Л.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає у не підготовці висновку щодо надання земельної ділянки у власність та проекту рішення Київської міської ради про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0710 га, за кадастровим номером :79:007:0020, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також пояснювальної записки до зазначеного проекту рішення Київської міської ради;

- зобов`язати Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготувати та направити до Київської міської ради для погодження висновок про передачу земельної ділянки у власність, проект рішення Київської міської ради про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0710 га, за кадастровим номером :79:007:0020, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та пояснювальну записку до зазначеного проекту рішення Київської міської ради.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає у непідготовці висновку щодо надання земельної ділянки у власність та проекту рішення Київської міської ради про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0710 га, за кадастровим номером :79:007:0020, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також пояснювальної записки до зазначеного проекту рішення Київської міської ради.

Зобов`язано Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготувати та направити до Київської міської ради для погодження висновок про передачу земельної ділянки у власність, проект рішення Київської міської ради про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0710 га, за кадастровим номером :79:007:0020, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та пояснювальну записку до зазначеного проекту рішення Київської міської ради.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що позивачем до поданої на розгляд технічної документації не додано документів, які підтверджують прав власності на інші будівлі/споруди, які розташовані на запроектованій земельній ділянці. Апелянт зазначає, що на кадастровому плані відображено нерухомий об`єкт з позначкою « 2», щодо якого позивачем не додано документів, які підтверджують право власності.

17 червня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Кам`янобрідським PB ЛМУ УМВС України в Луганській області 03.03.2011, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

24 квітня 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі №752/13138/16-ц ухвалено рішення, яким визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

02 серпня 2017 року на вказаний вище житловий будинок КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт. Згідно даного технічного паспорту, земельна ділянка садибного житлового будинку включає: житловий будинок, прибудову, тамбур, ганок, сарай та вбиральню, усі 1915 року побудови.

17 жовтня 2017 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на зазначений вище житловий будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 101092127 від 23.10.2017.

19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Київської міської ради (КМДА) з письмовим зверненням щодо порядку приватизації земельної ділянки, на якій розташовано належний їй житловий будинок.

Листом від 12 липня 2019 року № 08/Б-2748-2447 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) роз`яснив порядок приватизації земельних ділянок в м. Києві, на яких розташовані житлові будинки, що перебувають у власності громадян.

07 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» за розробленням технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки, на якій розташовано належний їй житловий будинок по АДРЕСА_1 .

20 серпня 2019 року ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що підтверджується витягом з технічної документації із землеустрою.

31 жовтня 2019 року за заявою представника ОСОБА_1 було сформовано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0710 га, за кадастровим номером :79:007:0020, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), про що внесено відомості до Державного земельного кадастру, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.10.2019 за №НВ-019.

04 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Київської міської ради із заявою, у якій просила підготувати проект рішення Київської міської ради про передачу у власність земельної ділянки площею 0,0710 га (кадастровий номер :79:007:0020) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 23 березня 2020 року № 6106 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомив позивача, що за результатами розгляду поданих документів Департамент вважає за можливе внести відомості про земельну ділянку до міського земельного кадастру.

Також, листом від 05 травня 2020 року № 05702-02/1-8297 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомив про те, що до поданої на розгляд технічної документації із землеустрою не додано матеріалів, які підтверджують право власності на допоміжні будівлі та споруди, що розташовані у складі садибного будинку на запроектованій земельній ділянці. Також, запропоновано надати копії правовстановлюючих документів на зазначені допоміжні будівлі та споруди.

Не погодившись з таким рішенням Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), ОСОБА_1 22.05.2020 звернулась із листом до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) з аргументованими доводами щодо протиправної бездіяльності відповідача та з вимогою про розгляд її заяви про приватизацію земельної ділянки згідно з вимогами чинного законодавства.

В листі від 23 червня 2020 року № 057057/Б-811-2748 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) послався на лист Департаменту від 05.05.2020 № 0570202/1-8297, яким повідомив ОСОБА_1 про те, що в ході розгляду технічної документації із землеустрою за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що на кадастровому плані земельної ділянки, доданому до технічної документації і землеустрою, крім житлового будинку позначені інші об`єкти нерухомого майна.

Також, у даному листі зазначено, що до поданої на розгляд технічної документації не додано матеріалів, як підтверджують право власності на будівлі/споруди, які розташовані на запроектованій земельній ділянці. Враховуючи викладене, Департаментом буде підготовлено та передано до розгляду відповідний проект рішення Київської міської ради, після надання відповідних документів.

Не погоджуючись із даною відмовою, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 118 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України. В редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 118 ЗК України передбачено, що рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 10.03.2016 № 144/144, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та згідно з законодавством забезпечує виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері земельних відносин, є підзвітним та підконтрольним Київській міській раді та виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), безпосередньо підпорядковується Київському міському голові, а з питань управління землями державної власності, розпорядження якими здійснює виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації).

Згідно пункту 3.11 вказаного Положення, Департамент розробляє в установленому порядку проекти рішень Київської міської ради, готує та подає розпорядження Київського міського голови, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також подає свої висновки з питань, зокрема, передачі земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб.

З метою врегулювання процедури реалізації прав на землю фізичними та юридичними особами із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва рішенням Київської міської ради від 20 квітня 2017 №241/2463 затверджено Порядок набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві (далі - Порядок №241/2463).

За приписами пункту 5.1 Порядку №241/2463, приватизація громадянами земельних ділянок, які перебувають у їхньому користуванні і на яких розташовані житлові будинки, право власності на які зареєстровано, здійснюється відповідно до статті 118 Земельного кодексу України після присвоєння таким земельним ділянкам кадастрового номера в порядку, встановленому пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр».

У відповідності до п. 5.2 Порядку №241/2463, якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Київської міської ради.

Пунктом 5.4 Порядку №241/2463 визначено, що після державної реєстрації земельної ділянки громадянин звертається до Київської міської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки через приймальню Київради з земельних питань.

Згідно п. 5.5 Порядку №241/2463, у разі приватизації земельної ділянки, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, і якій присвоєно кадастровий номер на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки до заяви про приватизацію земельної ділянки додаються: - технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки; - витяг з Державного земельного кадастру; - електронний файл in4 та файл XML; - довіреність або засвідчена в установленому законодавством порядку її копія, на підставі якої інтереси зацікавленої особи представляє уповноважена нею особа (у разі якщо заява подається представником).

В силу вимог п. 5.6 Порядку №241/2463, у разі подання до приймальні Київради з земельних питань заяви про приватизацію земельної ділянки з документами, які не відповідають вимогам цього Порядку, заява про приватизацію земельної ділянки не приймається або не розглядається по суті і разом з доданими до заяви документами повертається приймальнею Київради з земельних питань громадянину на доопрацювання, про що громадянина інформують відповідним листом протягом п`яти робочих днів з дня надходження заяви. У цьому разі громадянин або уповноважена ним особа отримують додані до заяви документи в приймальні Київради з земельних питань для приведення їх у відповідність до вимог цього Порядку, а при отриманні документів на звороті заяви громадянин або уповноважена ним особа робить відповідну відмітку з описом отриманих документів, яка скріплюється підписом громадянина або уповноваженої ним особи із зазначенням дати отримання документів.

Як передбачено пунктом 5.7 Порядку №241/2463, після усунення громадянином зазначених недоліків повторне повернення заяви не допускається.

Відповідно до пункту 5.10 Порядку №241/2463, приймальня Київради з земельних питань у день реєстрації заяви про приватизацію земельної ділянки або протягом наступного робочого дня передає цю заяву з доданими до неї документами, сформованими у кадастрову справу, до Департаменту земельних ресурсів для: - підготовки висновку щодо надання в установленому законом порядку земельної ділянки відповідно до статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; занесення відповідної інформації до міського земельного кадастру (за необхідності); підготовки проекту рішення Київської міської ради про приватизацію земельної ділянки; підготовки пояснювальної записки до проекту рішення Київської міської ради про приватизацію земельної ділянки.

Пояснювальна записка до проекту рішення Київської міської ради обов`язково має містити інформацію щодо: правового статусу земельної ділянки - правового статусу об`єкта нерухомого майна (за наявності); особи заявника та іншу наявну інформацію, що має значення для прийняття рішення Київської міської ради.

Пунктом 5.11 Порядку №241/2463 визначено, що підготовка висновку про приватизацію земельної ділянки, внесення відповідної інформації до міського земельного кадастру, підготовка проекту рішення Київської міської ради про приватизацію земельної ділянки здійснюється у десятиденний термін. Внесення відповідної інформації до міського земельного кадастру здійснюється безпосередньо Департаментом земельних ресурсів на безоплатній основі.

Згідно пункту 5.13 Порядку №241/2463, після погодження проекту рішення Київської міської ради про приватизацію земельної ділянки в порядку, передбаченому Регламентом Київської міської ради, це питання виноситься на розгляд сесії Київської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Київської міської ради із заявою від 04 березня 2020 року про приватизацію земельної ділянки площею 0,0710 га (кадастровий номер :79:007:0020) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 39).

Так, із приписів Порядку №241/2463 слідує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на приватизацію земельної ділянки, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, і якій присвоєно кадастровий номер на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, визначені п. 5 Порядку №241/2463, подані до приймальні Київради з земельних питань.

Водночас, у разі невідповідності поданих документів вимогам Порядку №241/2463, заява про приватизацію земельної ділянки разом з доданими до заяви документами листом протягом п`яти робочих днів з дня її надходження повертається приймальнею Київради з земельних питань громадянину на доопрацювання.

Матеріали справи свідчать, що Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) листами від 05 травня 2020 року № 05702-02/1-8297 та від 23 червня 2020 року № 057057/б-811-2748 повідомив позивача про те, що до поданої на розгляд технічної документації нею не додано матеріалів, які підтверджують право власності на будівні/споруди, які розташовані на запроектованій земельній ділянці (а.с. 41-42, 47-48).

Апелянт вказує, що позивачем до поданої на розгляд технічної документації не додано документів, які підтверджують прав власності на інші будівлі/споруди, які розташовані на запроектованій земельній ділянці.

Також, апелянт зазначає, що на кадастровому плані відображено нерухомий об`єкт з позначкою « 2», щодо якого позивачем не додано документів, які підтверджують право власності.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що у складі технічної документації позивача, зокрема, наявні копія рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2017 у справі №752/13138/16-ц, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 101092127 від 23.10.2017, копія технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 , який виготовлено 02.08.2017 Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

Згідно рішення Голосіївським районним судом м. Києва від 24 квітня 2017 року у справі №752/13138/16-ц, за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-20).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 101092127 від 23.10.2017, за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для реєстрації права власності на житловий будинок є рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2017 (а.с. 26).

Із змісту Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 02.08.2017 вбачається, що до складу садибного будинку входять, власне сам житловий будинок, та його допоміжні будівлі і споруди, а саме: 1) житловий будинок під літ. «А», 2) допоміжні будівлі - сарай під літ. «З», вбиральня під літ. «Д», 3) допоміжні споруди - огорода, металеві ворота та замощення (а.с. 21-25).

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний відповідачем нерухомий об`єкт з позначкою « 2» відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 є допоміжною будівлею під літ. «З», а саме сарай.

Щодо доводів апелянта про те, що сарай, як господарське приміщення, є окремим об`єктом права власності, слід зазначити наступне.

Згідно визначення, наведеного в Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року № 127, житловий будинок садибного типу - це житловий будинок, який складається із жилого та допоміжних (нежитлових) приміщень. На присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються господарські будівлі (сараї, хліви, літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення). Присадибна земельна ділянка - земельна ділянка (обмежована, забезпечена виїздом на вулицю, провулок тощо), на якій розміщені житловий будинок, господарські будівлі та споруди, сад, город тощо.

Із приписів ч.ч. 1-2 ст. 186 ЦК України випливає, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю, а приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житловий будинок може складатися власне із самого будинку або з будинку та інших приміщень, що забезпечують нормальне проживання в ньому людини (наприклад, гараж, погріб, сарай, відокремлений санвузол тощо). У цьому випадку будинок є головною річчю, а підсобні приміщення розглядаються як невід`ємна частина будинку (приналежність).

Положеннями частини 1 статті 381 ЦК України передбачено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Отже, з вказаного вбачається, що до складу садиби належать не лише житловий будинок і земельна ділянка, на якій він розташований, а й господарсько-побутові будівлі (які забезпечують власника необхідними для проживання засобами благоустрою, наприклад, сарай, гараж, санвузол тощо) та комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), а також багаторічні насадження.

У садибі головною річчю є житловий будинок, а інші складові елементи є його приналежністю, а отже, різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і становлять з будинком одне ціле.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 04 березня 2020 року у справі № 722/164/18 та від 31 липня 2019 року у справі № 127/24183/16-ц.

Таким чином, враховуючи матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нерухомий об`єкт з позначкою « 2», а саме, допоміжна будівля під літ. «З» - сарай є приналежністю головної речі - житлового будинку АДРЕСА_1 у силу закону, а тому, не є окремим об`єктом права власності, у зв`язку з чим, вимога Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо надання ОСОБА_1 документів, які підтверджують право власності на допоміжні будівлі та споруди є безпідставною.

Посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі № 598/175/15-ц колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, дане судове рішення прийнято Великою Палатою Верховного Суду за інших обставин справи та правовідносин, а тому, викладені в ньому висновки не підлягають застосуванню при вирішенні спору у даній справі. Зокрема, у справі № 598/175/15-ц викладені висновки Великої Палати Верховного Суду щодо правомірності рішення по оформленню права власності на підвальні приміщення за державою Україною в особі Міносвіти.

З огляду на зазначене, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) допущена протиправна бездіяльність щодо підготовки висновку щодо надання земельної ділянки у власність та проекту рішення Київської міської ради про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0710 га, за кадастровим номером :79:007:0020, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також пояснювальної записки до зазначеного проекту рішення Київської міської ради, а отже, позовні вимоги в наведеній частині підлягають задоволенню.

Щодо зобов`язання Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготувати та направити до Київської міської ради для погодження висновок про передачу земельної ділянки у власність, проект рішення Київської міської ради про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0710 га, за кадастровим номером :79:007:0020, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та пояснювальну записку до зазначеного проекту рішення Київської міської ради, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга відповідача не містить будь-яких доводів неправомірності оскаржуваного рішення суду першої інстанції в цій частині.

Крім того, колегія суддів зазначає, що на підставі висновку Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про передачу земельної ділянки у власність остаточне рішення щодо передачі ОСОБА_1 відповідної земельної ділянки у власність приймає саме Київська міська рада, а тому, в даному випадку, відсутнє втручання у дискреційні повноваження.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Костюк Л.О.

Кузьмишина О.М.