Справа № 162/437/22
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/437/22
Провадження № 2-а/162/25/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 жовтня 2022 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Савича А.С.,

з участю секретаря судового засідання Гичук О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Деркача В.К.,

відповідача ОСОБА_2 ,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Губчика Анатолія Олександровича, Головного управління Національної поліції України у Волинській області, про скасування постанови серії БАБ № 796192 від 12.07.2022 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

До Любешівського районного суду Волинської області 30.08.2022 надійшов позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВПД № 1 (сел Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Губчика А.О., Головного управління Національної поліції України у Волинській області, про скасування постанови серії БАБ № 796192 від 12.07.2022 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому позивач просить: поновити, як пропущений з поважної причини, строк на оскарження постанови та скасувати її.

Ухвалою судді цього суду від 01.09.2022 позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, що зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Так, звертаючись 30.08.2022 до суду із адміністративним позовом про скасування постанови від 12.07.2022, позивач зазначав, що постанова йому не була вручена на місці її складення, а поштовий конверт із оскаржуваною постановою він отримав від своїх сусідів «буквально днями», оскільки він проходить військову службу і за місцем реєстрації не проживає.

При цьому, позивач взагалі не зазначив дати отримання ним постанови, не подав докази, які підтверджують цю обставину та поважність причин пропуску процесуального строку.

На адресу суду 28.09.2022 від позивача надійшла заява, у якій він просить визнати причини пропуску для звернення до суду поважними та поновити даний строк. Зазначає, що у зв`язку з проходженням ним військової служби, він з 24.02.2022 не проживає за місцем реєстрації. 26-27 серпня 2022 року за місцем військової служби йому вручили поштове відправлення з СРПП ВПД № 1 (сел Любешів), у якому знаходилось оскаржувана постанова серії БАБ № 796192. Будучи у Волинській області в серпні цього року, він мав можливість підготувати адміністративний позов та подати його до суду. Про винесення відносно нього оскаржуваної постанови він не знав, тому оскаржив її у десятиденний строк від моменту фактичного її отримання.

Ухвалою судді від 29.09.2022 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , у якій, в тому числі, постановлено, що питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду необхідно вирішити під час судового розгляду справи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив поновити пропущений ним строк звернення до суду з позовом. Пояснив, що 12.07.2022 щодо нього інспектором поліції була винесена оскаржувана постанова, однак її копію на місці її складення він отримувати відмовився, оскільки вважав себе невинним у вчиненні адміністративних правопорушень, тому і не бажав отримувати копію постанови. Лише приблизно в кінці серпня цього року він від своїх сусідів за місцем реєстрації в м.Київ, де він не проживає у зв`язку з проходженням військової служби, отримав копію постанови та вирішив оскаржити її до суду. Додатково зазначив, що відносно нього на теперішній час є кримінальне провадження і рішенням суду йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання у с.Деревок Камінь-Каширського району. На запитання як сусіди в м. Києві могли отримати адресовану йому кореспонденцію та передати йому за місцем несення військової служби у період воєнного стану, пояснив, що він сусідів попросив про це.

Представник позивача адвокат Деркач В.К. у судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_1 . Пояснив, що позивач отримав копію оскаржуваної постанови та в десятиденний строк оскаржив її до суду. Строк звернення до суду він пропустив із поважних причин, оскільки за місцем реєстрації позивач не проживає, оскільки проходить військову службу. Просив поновити пропущений процесуальний строк, в протилежному випадку, вважає, що це буде відмовою до доступу до суду за захистом прав позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він виносив 12.07.2022 щодо позивача ОСОБА_1 оскаржувану постанову у справі. На місці складання та оголошення постанови позивач відмовився отримувати її, про що було зазначено в оскаржуваній постанові. Окрім того, ОСОБА_1 повідомив йому адресу свого місця проживання ( АДРЕСА_1 ), на яку в подальшому було надіслано поштою оскаржувану постанову. Вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали адміністративного позову та зміст клопотань про поновлення строку звернення до суду, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначено Кодексом адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Приписами частини першої ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За визначенням з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст. 123 КАС України, відповідно до частини першої, другої якої, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, діюче законодавство обмежує встановленим строком право позивача на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, визначено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків пов`язане з необхідністю досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Отже, для вирішення питання про правильність застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Необхідно зазначити, що пропуск строку передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №240/12017/19 від 31.03.2021.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі №340/1019/19.

Судом встановлено, що предметом даного позову є оскарження постанови серії БАБ № 796192 від 12.07.2022 ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , винесену інспектором поліції Губчиком А.О.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача та відповідача, копію постанови серії БАБ № 796192 від 12.07.2022, яка оскаржується, ОСОБА_1 відмовився отримувати 12.07.2022 на місці її складання, тобто достовірно знав про її існування та зміст ще 12.07.2022.

Згідно з поданою до суду заяви ОСОБА_1 (а.с. 16-17), останній зазначив, що до 18 липня 2022 року перебував у відпустці. Відповідно до його ж пояснень у судовому засіданні у зв`язку з кримінальним провадженням щодо нього з серпня 2022 року він перебуває (проживає) на території Камінь-Каширського району Волинської області.

Одночасно із своєю позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду на відповідному бланку копію постанови, яка ним оскаржується, із супровідним листом від 15.07.2022 № 1296 про її надіслання поштою на адресу проживання позивача (а.с.3-4), однак відповідного конверту, щоб об`єктивно підтвердити дату отримання оскаржуваної постанови, позивач не надав.

Позивач не надав суду жодних інших доказів, які підтверджують дату отримання ним копії постанови, а також - які підтверджують що він, починаючи з моменту винесення щодо нього постанови і до 26 серпня 2022 року постійно перебував за місцем несення військової служби, й, відповідно, не проживав за місцем своєї реєстрації, куди було надіслано йому лист з постановою, що оскаржується.

Доводи сторони позивача у заяві та в судовому засіданні про те, що адресовану ОСОБА_1 кореспонденцію з оскаржуваною постановою отримали сусіди позивача та передали йому 26-27 серпня 2022 року, нічим об`єктивно не підтверджуються.

Між тим, на переконання суду, позивач мав можливість оскаржити постанову у встановлений законом строк, з огляду на те, що він знав про її існування в день її винесення, що він і сам підтвердив у судовому засіданні, міг самостійно отримати копію постанови, оскільки згідно з його ж письмових пояснень (а.с.17) він до 18.07.2022 перебував у відпустці за сімейними обставинами, тобто в цей час не перебував на військовій службі.

Тому доводи, на які посилається сторона позивача, не є поважними причинами пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Оскільки позивач у заяві про усунення недоліків поданої позовної заяви на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху, а також у судовому засіданні, не навів будь-яких обставин і не надав відповідних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом, суд вважає, що позивачем не усунено у встановлений судом строк недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, що є підставою для її повернення згідно з п.1 ч.4 ст. 169 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву (адміністративний позов) з усіма доданими до неї матеріалами позивачеві.

Разом з тим, згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ст. 256, ст. 294 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Губчика Анатолія Олександровича, Головного управління Національної поліції України у Волинській області, про скасування постанови серії БАБ № 796192 від 12.07.2022 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно вручити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 256 КАС України ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати вручення ухвали.

Повний текст ухвали складений 10.10.2022.

Головуючий: