Справа № 208/7412/19(2-а/208/5/21)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 208/7412/19(2-а/208/5/21)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради

на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 серпня 2021 року в адміністративній справі № 208/7412/19 (суддя І інстанції Похваліта С. М.)

за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (відповідач-1), Інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровською міської ради Павленка Олексія В`ячеславовича (відповідач-2) про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- скасувати постанову від 21.10.2019 серії ІД № 00037880 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

- провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 серпня 2021 року позов задоволений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при недотриманні хоча б однієї з умов при розташуванні транспортного засобу, норми пп. «в» п.15.10 ПДР не діють та не застосовуються. При розташуванні транспортного засобу на тротуарі саме таким чином розповсюджуються норми пп. «б» 15.10 ПДР, порушення яких виявлено та зафіксовано інспектором з паркування. Посилається на правову позицію Верховного суду, відповідно до якої пп. «в» п. 15.10 застосовується лише у разі розташування транспортного засобу на краю тротуару, що примикає до проїзної частини. Транспортний засіб позивача під час вчинення правопорушення був припаркований на іншому краю тротуару, який не примикає до проїзної частини, а отже й відсутня одна з умов для застосування винятку, що міститься в пп. «в» п. 15.10 ПДР.

У відзиві позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 8-10)

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 15.08.2018 за № 1 здійснено реєстрацію актового запису про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 . (а.с. 159)

Згідно з квитанцією повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови ІД № 00037880 інспектором з питань контролю за паркуванням ОСОБА_3 в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу TOYOTA RAW 4 д.н.з. НОМЕР_1 2019.10.21 11:41:28 м. Дніпро вул. Шевченка, 22, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП п. 15.10 (б) ПДР (правила зупинки та стоянки) у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Встановлено, що 21.10.2019 автомобіль TOYOTA RAW 4 д.н.з. НОМЕР_1 в момент зйомки засобами фото фіксації інспектором Павленко О.В., був припаркований в районі будинку АДРЕСА_1 , а саме біля стіни будівлі гаражного боксу по АДРЕСА_1 та нежитловою будівлею № 18.

Відповідно до положень статті 14-2 КУпАП інспектором здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких зафіксовано:

1) дату порушення 21.10.2019

2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: АДРЕСА_1 ;

3) географічні координати: 48.45956217, 35.05133057,

4) час вчинення порушення: з 11:34 по 11:41. (а.с. 65-67, 14-17)

Не погодившись з постановою, позивач оскаржила її у судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що притягнення позивача до відповідальності за порушення пп. «б» п. 15.10 ПДР неможливо, якщо автомобіль припарковано з дотриманням умов, передбачених п. «в» вказаного пункту Правил. Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 122 КУпАП є, зокрема встановлення факту недотримання водієм під час стоянки на тротуарі відстані, щонайменше 2 метри між його транспортним засобом та будівлею. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а, належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення. Відповідачем не здійснено такого заміру. Здійсненню стоянки легкового автомобіля у межах вимог пункту 15.10 «в» ПДР України, тобто на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри, передує рух, пов`язаний із заїздом на таке місце, а після її закінчення рух, пов`язаний із виїздом автомобіля з такого місця стоянки. З огляду на вказане суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений частиною першою статті 122 КУпАП.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення правил зупинки тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно з пп. «б» п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Відповідно до пп. «в» п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється на тротуарах за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Ознаками застосування пп. «в» п. 15.10 ПДР України є стоянка легкових автомобілів та мотоциклів на краю тротуарів, та відстань щонайменше 2 м для руху пішоходів.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення стоянки на тротуарі (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками), тобто порушення вимог п.п. «б» п. 15.10 Правил дорожнього руху.

Водночас стоянка легкового автомобілю на тротуарі можлива у декількох випадках: а) у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці; б) на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Отже, пп. «в» є виключенням із загальної заборони, передбаченої підпунктом «б» п. 15.10ПДР, як і при застосуванні табличок 7.6.2, 7.6.3., 7.6.5 у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Стаття 279-1 КУпАП містить процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

У разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, з метою можливості чіткого та точного встановлення місцезнаходження транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, відповідно до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких зафіксовано одночасно географічні координати транспортного засобу: 48.45956217, 35.05133057 та його місце розташування по відношенню до найближчого нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Шевченка, 22. (а.с. 14-17, 65-67)

Зазначена фотофіксація відповідно до вимог ст. 283 КУпАП розміщена на веб-сайті ipkp.dniprorada.gov.ua та є доказом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Згідно з доводами апелянта при недотриманні хоча б однієї з умов при розташуванні транспортного засобу, норми п.п. «в» п.15.10 ПДР не діють та не застосовуються. При розташуванні транспортного засобу на тротуарі саме таким чином розповсюджуються норми п.п. «б» 15.10 ПДР. П.п. «в» п.15.10 застосовується лише у разі розташування транспортного засобу на краю тротуару, що примикає до проїзної частини.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що сторони по-різному визначають «край тротуару».

Відповідно до п. 1.10 ПДР терміни, що наведені в цих правилах, мають таке значення:

автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу;

край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;

проїзна частина елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги;

тротуар елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;

вимушена зупинка припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 750/3679/17, транспортний засіб має бути припаркований па краю тротуару, що примикає до проїзної частини та розташований таким чином, щоб він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху. Однією з умов для застосування винятку щодо заборони стоянки на тротуарі для легкових автомобілів (якщо такі поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м.), є припаркування автомобілю на краю тротуару, який примикає до проїзної частини.

Отже, край тротуару, визначений однією з умов пп. «в» п. 15.10 ПДР України для стоянки легкових автомобілів та мотоциклів, це зовнішній край тротуару який примикає до проїзної частини.

Натомість відповідно до фотознімків транспортний засіб позивача під час вчинення правопорушення був припаркований на іншому краю тротуару, який не примикає до проїзної частини, а прилеглий до будівлі, що не заперечується позивачем, а отже й відсутня одна з умов для застосування як винятку до п.п. «б» п.15.10 ПДР саме пп. «в» п.15.10 ПДР. Позивач помилково зазначає, що край тротуару примикає до стіни будівлі.

У зв`язку з відсутністю однієї з умов застосування пп. «в» п.15.10 ПДР позивача правомірно притягнуто до відповідальності за порушення п.п. «б» 15.10 ПДР. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, доведений.

Посилання суду першої інстанції на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а, що належним доказом даного правопорушення є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, колегія суддів не приймає, оскільки вказана правова позиція застосовується у випадку додержання умови щодо розташування транспортного засобу на краю тротуару, проте у спірних правовідносинах зазначена умова відсутня. Отже, у випадку порушення умови щодо розташування транспортного засобу на краю тротуару, який примикає до проїзної частини, замір відстані 2 метрів не має правового значення для вирішення спору.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 серпня 2021 року в адміністративній справі № 208/7412/19 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровською міської ради Павленка Олексія В`ячеславовича, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко