Справа № 160/26644/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/26644/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 р. (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) в справі № 160/26644/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод № 3» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод № 3» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.06.2021 р. № про застосування штрафних санкцій (пені) за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 27 723,27 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення № від 02.06.2021 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Хлібзавод № 3».

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянтом зазначено, що в ході податкової перевірки встановлено наявність простроченої дебіторської заборгованості станом на 23.04.2021 р. в сумі 1 414,00 євро за зовнішньоекономічним контрактом від 11.10.2016 р. № Тr0021, граничний термін погашення заборгованості 06.01.2019 р., тому є обґрунтованим застосування до позивача штрафних санкцій.

Звертає увагу, що висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за імпортною операцією не надходили, позивачем до перевірки не надано документів щодо здійснення претензійної роботи у розумінні п. 7 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку з надходженням на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомлень уповноваженого банку АТ «КредоБанк» від 05.02.2019 року №52-5404/19 щодо виявлених фактів порушень валютного законодавства ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі направлення від 22.04.2021 року №2047, виданого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Людмилі Ситало, згідно з пп. 191.1.4. п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1, п. 82.2 ст. 82, п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», на підставі наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 22.04.2021 року №1891-п проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Хлібзавод №3» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні зовнішньоекономічного контракту №Tr0021 від 11.10.2016 року за період з 10.05.2019 року по 23.04.2021 року.

За результатом перевірки складено акт №1516/04-36-07-12/34984708 від 13.05.2021, яким встановлено порушення позивачем вимог пункту 2 статті 13 Закону №2473-VIII при виконанні експортного контракту від 11.10.2016 року №Tr0021, укладеного з нерезидентом «TREADER SP. ZO.O.» (Польща), в частині ненадходження на поточні рахунки підприємства виручки в іноземній валюті в сумі 1414,00 євро, за що на підставі п. 5 ст. 13 Закону №2473-VIII позивачу нараховано пеню на суму 27 723,27 грн.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.06.2021 року, яким позивачу нараховано пеню за порушення строків розрахунку за зовнішньоекономічним контрактом на загальну суму 27 723,27 грн.

За встановленими обставинами справи позивачем укладено зовнішньоекономічний договір ексклюзивної дистрибуції від 11.10.2016 року №Tr0021 з нерезидентом «TREADER SP. ZO.O.» (Польща) на поставку кондитерських виробів.

За результатами проведеної перевірки відповідачем встановлено прострочену дебіторську заборгованість станом на 10.05.2019 року (початок періоду, що перевірявся) у сумі 1414,00 євро, граничний термін розрахунків якої припадав на 06.01.2019 року.

Проаналізувавши норми Закону №2473-VІІІ, суд першої інстанції вказав, що цим законом визначено право Національного банку України встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів та встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються такі граничні строки. При цьому, якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми, а загальна сума операції підлягає валютному нагляду, у разі порушення граничних строків розрахунків за умови відсутності ознак дроблення операцій з експорту товару або дроблення валютних операцій, пеня на суму заборгованості не нараховується.

Оскільки сума дебіторської заборгованості незавершених розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 11.10.2016 року №Tr0021 є меншою порогової суми, визначеною статтею 20 Закону №361-ІХ, а також враховуючи відсутність ознак дроблення операцій з експорту товару або дроблення валютних операцій, суд першої інстанції дійшов висновку, що нарахування пені на суму заборгованості є протиправним.

Також судом першої інстанції зазначено, що спірні правовідносини між позивачем та його контрагентом-нерезидентом щодо остаточного розрахунку за дистрибююторським контрактом тривали як до, так і після 07.02.2019 року.

Врахувавши правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 28.05.2021 року у справі №1.380.12019.005616, суд першої інстанції вважав, що відповідальність за порушення строків надходження валютної виручки, встановлених Законом №2473-VІІІ, може бути застосована лише у зв`язку з порушенням таких строків, які мали місце, починаючи з 07.02.2019 року, та не може поширюватись на правовідносини, що виникли до цієї дати, тому станом на 10.05.2019 року підстави для нарахування пені на підставі частини 5 статті 13 Закону № 2473-VІІІ були відсутні, оскільки не сплинуло 365 днів від дати введення в дію положень Закону №2473-VІІІ, якими встановлено відповідальність за порушення такого строку.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДПС проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Хлібзакод № 3» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні зовнішньоекономічного контракту №Tr0021 від 11.10.2016 р. за період з 10.05.2019 р. по 23.04.2021 р., за результатами якої складено акт №1516/04-36-07-12/34984708 від 13.05.2021 р., яким встановлено порушення ТОВ «Хлібзавод № 3» вимог пункту 2 статті 13 Закону України «Про валюту і вальні операції» №2473-VIII при виконанні експортного контракту від 11.10.2016 року №Tr0021, укладеного з нерезидентом «TREADER SP. ZO.O.» (Польща), в частині ненадходження на поточні рахунки підприємства виручки в іноземній валюті в сумі 1414,00 євро, за що на підставі п. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» №2473-VIII позивачу нараховано пеню на суму 27 723,27 грн.

ГУ ДПС на підставі приведеного акту перевірки 02.06.2021 р. прийняте податкове повідомлення-рішення № про застосування до ТОВ «Хлібзавод № 3» штрафних (фінансових) санкцій у вигляді пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 27 723,27 грн.

Виходячи зі змісту акту перевірки, підставою для застосування штрафних санкцій слугувало встановлення контролюючим органом наявності простроченої дебіторської заборгованості станом на 10.05.2019 р. в сумі 1 414,00 євро за зовнішньоекономічним договором ексклюзивної дистрибуції від 11.10.2016 р. №Tr0021, укладеним ТОВ «Хлібзавод № 3» з нерезидентом «TREADER SP. ZO.O.» (Польща), на поставку кондитерських виробів, граничний термін розрахунків якої припадав на 06.01.2019 р.

За приведеним контрактом розрахунки не збалансовані, не завершені, що підтверджено даними бухгалтерського обліку по рахунку 632 «Розрахунки з постачальниками в іноземній валюті», за контрактом рахується прострочена дебіторська заборгованість в сумі 1 414,00 євро.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

До 07.02.2019 р. порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті визначався Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 р. №185/94-ВР (далі Закон № 185/94-ВР), відповідно до статті 1 якого виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митно декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Відповідальність за зазначене порушення була передбачена статтею 4 Закону № 185/94-ВР, яка встановлює, що порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

З 07.02.2019 р. правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення валютного законодавства визначено Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 р. № 2473-VІІІ (далі Закон № 2473-VІІІ).

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №2473-VІІІ Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Пунктом 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою правління Національного банка України від 02.01.2019 р. № 5, (далі Положення № 5) встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Частиною п`ятою статті 13 Закону №2473-VІІІ передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Підпунктом 1 пункту 9 розділу III Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою правління НБУ від 02.01.2019 р. № 7 (далі - Інструкція № 7) встановлено, що банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків, якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми. У разі здійснення розрахунків за експорт, імпорт товарів в іноземній валюті сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів визначається за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим НБУ на дату останньої події за відповідною операцією (остання дата платежу/надходження грошових коштів, дата поставки товару, дата зарахування зустрічних однорідних вимог).

За визначенням, наведеним у підпункті 7 пункту 2 розділу І Положення № 5 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, незначний розмір валютної операції (далі - незначний розмір) - розмір валютної операції (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції), який є меншим, ніж розмір, що установлений для фінансових операцій, що підлягають обов`язковому фінансовому моніторингу згідно із законодавством у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 р. № 1702-VII у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин та до 28.04.2020 р., операції були пороговими, якщо сума, на яку здійснюється кожна із них, дорівнювали чи перевищували 150 000 гривень або дорівнювали чи перевищували суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну 150 000 гривень.

Статтею 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» № 361-ІХ у редакції, чинній з 28.04.2020 р., передбачено, що фінансові операції є пороговими, якщо сума, на яку здійснюється кожна із них, дорівнює чи перевищує 400 тисяч гривень або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну за офіційним курсом гривні до іноземних валют і банківських металів 400 тисяч гривень на момент проведення фінансової операції.

Відтак, до компетенції Національного банку України діючим законодавством віднесено питання встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, а також встановлення мінімальних граничних сум операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються такі граничні строки.

Підзаконним нормативно-правовим актом НБУ (Інструкцією № 7), прийнятим в межах компетенції НБУ, встановлено, що якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми, а загальна сума операції підлягає валютному нагляду, у разі порушення граничних строків розрахунків за умови відсутності ознак дроблення операцій з експорту товару або дроблення валютних операцій, пеня на суму заборгованості не нараховується.

Відтак, після досягнення сумою незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів, яка підлягала валютному нагляду, рівня незначної суми, за умови відсутності ознак дроблення операцій з експорту товару або дроблення валютних операцій, неможливо застосування відповідальності до платника податків, оскільки відсутнє податкове правопорушення.

В спірному випадку контролюючим органом встановлено, що позивач має прострочену дебіторську заборгованість станом на 10.05.2019 р. (початок періоду, що перевірявся) у сумі 1 414,00 євро, граничний термін розрахунків якої припадав на 06.01.2019 року.

Оскільки сума дебіторської заборгованості незавершених розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 11.10.2016 р. №Tr0021 є меншою порогової суми, визначеною статтею 20 Закону №361-ІХ, зважаючи на відсутність ознак дроблення операцій з експорту товару або дроблення валютних операцій, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність нарахування позивачу пені на суму заборгованості спірним податковим повідомленням-рішенням.

Відповідачем не спростовані висновки суду першої інстанції.

Посилання апелянта на відсутність висновків Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за імпортною операцією, як й доказів здійснення претензійної роботи у розумінні п. 7 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», не спростовує висновків суду першої інстанції, адже висновок суду першої інстанції про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення ґрунтується на інших обставинах, приведених вище.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 р. в справі № 160/26644/21 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 р. в справі № 160/26644/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод № 3» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 10.10.2022 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 10.10.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко