Справа № 595/931/22
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2022-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022 Справа №595/931/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Л. М. Сливка,

за участі секретаря судового засідання С. В. Крушельницької,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явив до суду позов до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №192732 від 15 серпня 2022 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 та частиною 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн., та закриття провадження у справі. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв, транспортним засобом за обставин вказаних у постанові не керував, ніяких доказів на підтвердження зворотнього та вчинення ним правопорушення не надано. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, працівниками йому не були роз`яснені його права передбачені ст. 268 КУпАП, Конституцією України.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву у якому зазначає, що наведені позивачем доводи є необґрунтованими, не відповідають реальним обставинам справи, оскільки позивач ОСОБА_1 15 серпня 2022 року по вул. Галицькій у м. Бучач керував транспортним засобом марки Рено номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог пунктів 15.9(г), 2.1(а) Правил дорожнього руху, не маючи права на керування транспортним засобом, оскільки був його позбавлений, та порушив правила зупинки на Т-подібному перехресті, тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 та передбачене частиною 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вказані порушення поліцейськими на місці події було складено постанову про притягнення позивача до адмінвідповідальності за частиною 1 ст. 122 та частиною 4 ст. 126 КУпАП та з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП накладене адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належно повідомленим до суду не прибув, однак його представник адвокат Пасічник А. З. надіслав до суду письмову заяву про проведення судового розгляду за його відсутності та за відсутності позивача. Вказав, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує та просив задоволити їх у повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився, однак у поданому на позов відзиві клопотав про проведення судового розгляду адміністративної справи за відсутності представника відповідача.

За даних обставин суд вважає, що розгляд справи слід провести у письмовому провадженні, відповідно до частини 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №192732 від 15 серпня 2022 року, ОСОБА_1 15 серпня 2022 року по вул. Галицькій у м. Бучач керував транспортним засобом марки Рено номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог пунктів 15.9 (г), 2.1(а) Правил дорожнього руху, не маючи права на керування транспортним засобом, оскільки був його позбавлений, та порушив правила зупинки на Т-подібному перехресті.

Вказаною постановою позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 та частиною 4 ст. 126 КУпАП та з врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП на позивача

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина перша ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Однак, жодного доказу на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог пунктів 15.9 (г), 2.1(а) Правил дорожнього руху Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом за обставин, що викладені в оскаржуваній постанові представником відповідача до суду не надано.

При цьому позов ОСОБА_1 ґрунтується як на запереченні вчинення правопорушення так і на порушенні працівником поліції норм процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме: нероз`яснення йому процесуальних прав визначених вимогами ст. 268 КУпАП і ст. 63 Конституції України.

На спростування й цих тверджень позивача сторона відповідача також не надала доказів, хоча такий обов`язок покладений на нього згідно із вимогами частини 2 ст. 77 КАС України.

При цьому слід зазначити, що пунктом 4 розділу ІV Інструкції

з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція) визначено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

За відсутності доказів дотримання поліцейським вказаних вимог Інструкції (наприклад записів з нагрудної камери працівника поліції, котрий розглядав справу про адміністративне правопорушення), суд вважає, що доводи позивача і в цій частині є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Таким чином спірна постанова складена з численними порушеннями вимог процесуального закону та Інструкції, що вплинуло на повноту та об`єктивність викладених у ній даних, а тому вона підлягає скасуванню.

За даних обставин суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 122 та складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно із вимогами статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,139, 143, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (місце знаходження - вул. Валова, 11, м. Тернопіль, код ЄДРОПОУ 40108720) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 193769 від 15 серпня 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 таза частиною 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 122 та за частиною 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 07 жовтня 2022 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка