Справа № 460/3896/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/3896/21 пров. № А/857/11827/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення (суддя першої інстанції Недашківська К.М., м. Рівне, повний текст рішення складено 25.07.2022)

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, які викладені у листі №1700-0304-8/35543 від 11.11.2020, про перерахунок пенсії з 01.10.2020 за довідкою Рівненської обласної прокуратури від 19.10.2020 № 21-559 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) з покликанням на приписи ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII та про обмеження в перерахунку пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання здійснити належний і повний перерахунок та виплату з 01.10.2020 пенсії на випадок втрати годувальника, що була призначена відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789 (в редакції станом на час призначення пенсії) у розмірі 60% заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно з довідкою Рівненської обласної прокуратури від 19.10.2020 № 21-559 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, без обмеження граничного (максимального) розмірі пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат та виплатою різниці суми між фактично отриманою та належною сумою пенсії.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо здійснення з 01.10.2020 перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Рівненської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 19.10.2020 №21-559, із застосуванням обмеження суми пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.10.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Рівненської обласної прокуратури від 19.10.2020 №21-559 без обмеження суми пенсії максимальним розміром, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року без змін.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про роз`яснення рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.09.2021, з посиланням на те, що здійснюючи на виконання судового рішення перерахунок пенсії позивача, відповідач застосовує обмеження у вигляді максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, що також зумовлює і обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року заяву про роз`яснення судового рішення залишено без задоволення.

Із таким судовим рішенням не погодилася позивач та подала апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про роз`яснення судового рішення. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначила, що у відповідача виникають труднощі у розумінні порядку виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 в частині покладення на нього обов`язку з 01.10.2020 перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Рівненської обласної прокуратури від 19.10.2020 №21-559 без обмеження суми пенсії максимальним розміром, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. Так, здійснюючи на виконання судового рішення перерахунок пенсії позивача, відповідач застосовує обмеження у вигляді максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, що також зумовлює і обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Так, апелянт ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання повідомлення на номер телефону, зазначений нею у матеріалах справи, вказане повідомлення прийняте нею 01.09.2022 о 09:40 год, що підтверджено телефонограмою.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки до його Електронного кабінету, судова повістка доставлена до Електронного кабінету відповідача 31.08.2022 о 19:13 год, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, виходив з того, що у даному випадку немає жодних правових підстав для роз`яснення судового рішення, оскільки рішення є чітким та зрозумілим, а тому заява до задоволення не підлягає.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

За правилами Кодексу адміністративного судочинства України роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Отже, єдиною правовою підставою для роз`яснення судом ухваленого ним рішення є його незрозумілість, тобто наявність певних якісних недоліків, які викликають складнощі при його виконанні та застосуванні; роз`яснення судового рішення може бути здійснено судом виключно в межах позовних вимог, що розглядалися при його ухваленні, та без зміни його змісту та суті.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити, що саме у мотивувальній частині рішення суд закріплює обставини, які були встановлені в ході судового розгляду і мають преюдиційне значення при вирішенні інших справ за участю цих осіб.

У мотивувальній частині рішення, яке просить роз`яснити заявник, встановлено, що охоронювані законом права позивача у спірних правовідносинах порушені діями відповідача щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами при її перерахунку з 01.10.2020, які суперечать приписам чинного законодавства та, відповідно, є протиправними.

У резолютивній частині рішення зрозуміло зазначено, які саме дії повинен вчинити відповідач задля відновлення порушених прав позивача.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 є чітким за змістом та зрозумілим, як для осіб, стосовно яких вона постановлена, так і для осіб, які будуть здійснювати її виконання, оскільки не містить жодних положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння. Мотивувальна частина рішення суду співпадає з його резолютивною частиною та містить чіткі аргументи стосовно підстав для задоволення позовних вимог, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Отже, у суду першої інстанції були відсутні підстави для роз`яснення судового рішення.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність вимог заявника щодо роз`яснення рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.09.2021.

Таким чином, суд першої інстанції постановив законне і обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про відмову у про роз`ясненні судового рішення без змін.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 12.10.2022.