Справа № 420/10203/22
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2022-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним дії Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, що полягають в проведені нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , як члену сім`ї померлого ОСОБА_2 , яка має право на пенсію в разі втрати годувальника, з 01 червня 2022 року в розмірі 30 процентів пенсії ОСОБА_2 , що була нарахована до проведення перерахунку його пенсії відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21, а також сплати допомоги в разі втрати годувальника та допомоги на поховання з розрахунку пенсії ОСОБА_2 , що була проведення до перерахунку пенсії за рішенням суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21; та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як члену сім`ї померлого ОСОБА_2 , яка має право на пенсію в разі втрати годувальника, з 01 червня 2022 року в розмірі 30 процентів від пенсії ОСОБА_2 , що розрахована відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21 з урахуванням раніше проведених виплат, а також сплатити допомогу в разі втрати годувальника та допомогу на поховання з розрахунку пенсії ОСОБА_2 за рішенням суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21 з урахуванням раніше проведених виплат; визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що укладаються у невиплаті ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, за період з 01 квітня 2019 року по травень 2022 року (включно), на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21 з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, за період з 01 квітня 2019 року по травень 2022 року (включно), на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21 з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою суду від 09.08.2022р відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2022р. по справі №420/25325/21 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 ; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 за рахунок виплати з 05.03.2019 р. 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019 р. у розмірі 100% підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 р.; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення з 01.04.2019 р. перерахунку пенсії ОСОБА_2 за оновленою довідкою від 01.11.2021 р. №ЮО 075995 про грошове забезпечення станом на 05.03.2021 р., наданою ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, вирішити питання про перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.04.2019 р. ОСОБА_2 на підставі нової довідки від 01.11. 2021 року №ЮО 075995 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, наданою ІНФОРМАЦІЯ_1 та у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Позивач вказала, що після смерті чоловіка ОСОБА_2 вона звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення їй пенсії в разі втрати годувальника, виплати допомоги в разі втрати годувальника та допомоги на поховання. Позивач вказав, що ГУ ПФУ в Одеській області провело нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 в разі втрати годувальника, здійснило виплати допомоги в разі втрати годувальника та допомоги на поховання, але з розрахунку пенсії, що існувала до рішення суду від 17.03.2022р.

22.08.2022р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначило, що ОСОБА_2 виплата пенсії припинена з 01.06.2022р. у зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 по справі № 420/25325/21 зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019р. ОСОБА_2 на підставі довідки від 01.11.2021р. №ЮО75995, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 05.03.2019 по 31.12.2019 в розмірі 100% суми підвищення пенсії. Відповідач вказав, що згадане рішення суду не містить відомостей щодо негайного виконання, відсутній порядок та строк його виконання, а документи щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2022р. по справі №420/25325/21 в примусовому порядку на адресу Головного управління не надходили. Відповідач вказав, що безпідставною є вимога позивача стосовно виплати недоотриманої пенсії за померлого чоловіка, оскільки, ОСОБА_3 не є стягувачем по справі №420/25325/21, тому для виплати недоотриманої доплати пенсії за зазначеним рішенням суду правові підстави відсутні. При цьому, відповідач наголосив, що будь-яких доказів того, що є саме ОСОБА_1 правонаступником померлого ОСОБА_3 щодо отримання невиплачених за життя коштів, особою не надано. Відповідач вказав, що відповідно до статті 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом та спірні правовідносини не допускають правонаступництва, щодо виконання рішення суду в частині зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 01.06.2022р. отримує пенсію в разі втрати годувальника за померлого ОСОБА_2 згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

Як вбачається з протоколу призначення пенсії ОСОБА_1 від 01.06.2022р. до грошового забезпечення для обчислення пенсії включені наступні складові грошового забезпечення ОСОБА_2 : посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 складено та направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області довідку №ЮО75995від 01.11.2021р., видана ОСОБА_2 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р., з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2022р. по справі №420/25325/21 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 ; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 за рахунок виплати з 05.03.2019 р. 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019 р. у розмірі 100% підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 р.; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення з 01.04.2019 р. перерахунку пенсії ОСОБА_2 за оновленою довідкою від 01.11.2021 р. №ЮО 075995 про грошове забезпечення станом на 05.03.2021 р., наданою ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, вирішити питання про перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.04.2019 р. ОСОБА_2 на підставі нової довідки від 01.11. 2021 року №ЮО 075995 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, наданою ІНФОРМАЦІЯ_1 та у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2022р. виправлено описку в тексті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 року по справі №420/25325/21, та зазначено замість не вірного номера довідки про розмір грошового забезпечення позивача №ЮО075995 вірний - №ЮО75995.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої - четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України 17.07.1992 № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (надалі - Постанова № 103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" , у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом, підставами та механізмом проведення, порядком обчислення грошового забезпечення (складові, періоди які враховуються) та відповідно врегульовані різними нормами законодавства.

Водночас, згідно з частиною другою статті 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права, а не на момент призначення пенсії, та регламентовано нормами закону, чинного на час такого перерахунку.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 складено та направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області довідку №ЮО75995 від 01.11.2021р., видана ОСОБА_2 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р., з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача у зв`язку з призначенням ОСОБА_1 пенсії з втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб виник обов`язок щодо врахування під час призначення вказаної пенсії позивача усіх складових довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №ЮО75995 від 01.11.2021р.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він повинен здійснювати перерахунок пенсії позивачу із врахуванням положень Порядку № 45 та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-VI Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) і практику ЄСПЛ як джерело права.

Право на виплати у сфері соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі Міллер проти Австрії, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні від 16 вересня 1996 року Гайгузус проти Австрії, якщо особа робила внески у певні фонди, у тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

За приписами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Як встановлено ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі Рисовський проти України (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

За приписами ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Фактично, необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та встановлені обставини, суд, керуючись положеннями ч.2 ст.9 КАС України, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з нарахування ОСОБА_1 пенсії з втрати годувальника без врахування складових грошового забезпечення, які зазначені в довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 №ЮО75995 від 01.11.2021р. та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.06.2022р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням складових грошового забезпечення, які зазначені в довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 №ЮО75995 від 01.11.2021р., з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Це правило отримало розвиток у положеннях публічного законодавства з приводу соціального забезпечення громадян у формі виплати пенсій, в тому числі статті 61 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII).

Частиною 1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Таким чином, вищевказаними положеннями запроваджено спеціальне правило публічного законодавства, у силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера; 3) дружині (чоловіку) померлого пенсіонера; 4) членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Однією з умов виплати пенсії, що не включається до складу спадщини, вказаним вище особам є те, що пенсія повинна бути призначена, обчислена, нарахована до виплати, але недоодержана за життя померлого пенсіонера, тобто має існувати таке, що набрало законної сили за життя пенсіонера рішення суду про спонукання пенсійного органу до нарахування пенсії і виплати боргу за пенсією.

При цьому, докази обчислення, нарахування до виплати, але недоодержання за життя померлого пенсіонера пенсії за вищевказаним рішенням та на підставі оновленої довідки до суду надано не було.

За таких обставин, а також враховуючи обраний судом спосіб захисту прав позивача, позовні вимоги позивача про визнання протиправним дії Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, що полягають в проведені нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , як члену сім`ї померлого ОСОБА_2 , яка має право на пенсію в разі втрати годувальника, з 01 червня 2022 року в розмірі 30 процентів пенсії ОСОБА_2 , що була нарахована до проведення перерахунку його пенсії відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21, а також сплати допомоги в разі втрати годувальника та допомоги на поховання з розрахунку пенсії ОСОБА_2 , що була проведення до перерахунку пенсії за рішенням суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як члену сім`ї померлого ОСОБА_2 , яка має право на пенсію в разі втрати годувальника, з 01 червня 2022 року в розмірі 30 процентів від пенсії ОСОБА_2 , що розрахована відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21 з урахуванням раніше проведених виплат, а також сплатити допомогу в разі втрати годувальника та допомогу на поховання з розрахунку пенсії ОСОБА_2 за рішенням суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21 з урахуванням раніше проведених виплат; визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що укладаються у невиплаті ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, за період з 01 квітня 2019 року по травень 2022 року (включно), на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21 з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, за період з 01 квітня 2019 року по травень 2022 року (включно), на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі №420/25325/21 з урахуванням раніше проведених виплат, суд вважає передчасними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відновленню підлягає лише порушене право та в даному випадку відсутні об`єктивні підстави вважати, що після здійснення перерахунку пенсії у спосіб встановлений судом по цій справі будуть порушені права позивача та враховуючи, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Поряд з цим, під час з`ясування офіційних обставин справи до суду не надано жодних доказів перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі оновленої довідки, що передують виплаті вказаної пенсії та відповідно суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог про визнання протиправними дії які полягають у сплаті допомоги в разі втрати годувальника та допомоги на поховання з розрахунку пенсії ОСОБА_2 що була проведена до перерахунку пенсії за рішенням суду та визнання протиправними дії відповідача щодо невиплати пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 і залишились недоодержаними.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з нарахування ОСОБА_1 пенсії з втрати годувальника без врахування складових грошового забезпечення, які зазначені в довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 №ЮО75995 від 01.11.2021р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.06.2022р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням складових грошового забезпечення, які зазначені в довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 №ЮО75995 від 01.11.2021р., з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, м.Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра