Справа № 753/7113/22
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №753/7113/22 Суддя (судді) першої інстанції: Лужецька О.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О,

за участю

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

представника позивача Керечанина Є.В.,

відповідача 1 Грушевського А.М.,

представника відповідача 2 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського батальйону 4 рота 1 УПП у м. Києві Грушевського Анатолія Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до Поліцейського батальйону 4 рота 1 УПП у м. Києві Грушевського Анатолія Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києва, в якому просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.07.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського батальйону 4 роти 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Грушевського Анатолія Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишено без руху. Зокрема суд першої інстанції вказав, що позивачу необхідно надати якісну та читабельну копію оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5225320 від 13.01.2022, на якій було б чітко видно та читаємо зміст постанови у повному обсязі з усіма її пунктами.

27.07.2022 позивач подав до суду клопотання про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2022 визнано неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на звернення до адміністративного суду з позовом до поліцейського батальйону 4 роти 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Грушевського Анатолія Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського батальйону 4 роти 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Грушевського Анатолія Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишено без руху, надано позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для звернення до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку.

15.08.2022 позивач подав до суду клопотання про усунення недоліків, в якому вказав, що дізнався про зміст постанови після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 05.07.2022. Також, зазначив, що після російського вторгнення на територію України робив все щоб захистити суверенітет, брав участь у забезпеченні всім необхідним ЗСУ та громадян, які піддавались нападу.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2022 позовну заяву повернуто позивачу. Зокрема суд першої інстанції виходив з того, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. З оскаржуваної постанови вбачається, що вона набрала законної сили 26.01.2022. Відмова позивача від отримання постанови свідчить, що постанову не вручено з причин, що не залежали від адміністративного органу (посадової особи), який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

Не погоджуючись із такою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2022 повністю, поновити строк звернення з даним позовом до суду та відкрити провадження.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022 відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду на 12.10.2022.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

В судове засідання, призначене на 12.10.2022 з`явився представник позивача та відповідач 1. Відповідач 2 був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, відповідач 1 заперечив проти задоволення такої просив залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Представник позивача надав пояснення, зазначив, що вважає оскаржувану постанову протиправною, а строк на її оскарження дійсно пропущеним, втім, на його думку, такий можна поновити як пропущений з поважних причин (не вручення оскаржуваної постанови).

Відповідач 1 пояснив, що під час патрулювання зупинив позивача та виявивши, що такий позбавлений права керування транспортним засобом на підставі судового рішення Дарницького районного суду м. Києві від 10.11.2021 у справі №753/21347/21 склав постанову серії ЕАРО №5225320 за порушення п. 2.1.а ПДР, зачитав таку позивачу, наголосив на його правах , втім позивач з автомобіля не вийшов, від отримання вказаної постанови відмовився.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оспорюваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Керуючись абз. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-2794 цього Кодексу.

На виконання ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, оспорювана постанова винесена відповідачем 13.01.2022, разом з тим, із даним позовом позивач звернувся до суду першої інстанції в липні 2022 року, тобто з пропуском спеціального строку звернення до суду, встановленого для оскарження рішень у даній категорії справ.

Так, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись». Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова містить відмітку у рядку 9 «від отримання і підпису відмовився».

За приписами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За приписами частин 1 та 2 ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Аналогічні приписи містить п. 6 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Колегія суддів зауважує, що у даному випадку саме позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого ч. 1 статті 77 КАС, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до змісту статті 121 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Сторонами у справі не заперечується, що позивач відмовився від отримання оскаржуваної постанови.

Колегія суддів, звертає увагу також на пояснення в суді апеляційної інстанції відповідача 1, який підтвердив, що складав постанову в присутності позивача, роз`яснив йому права, зміст постанови, намагався вручити таку, однак останній відмовився від її отримання, підпису та закрився в автомобілі.

Визнаючи неповажними причини пропуску позивачем строку звернення з адміністративним позовом, суд першої інстанції зазначив, що позивач був присутній при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та відмовився від отримання її копії.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява №28090/95, п. 45). Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, п. 33).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відмова позивача від отримання спірної постанови призвела до набрання нею законної сили та розпочала відлік строку на її оскарження, оскільки саме з цього моменту позивач був обізнаний про її існування та у разі наявності сумнівів в її законності міг скористатись правом захисту своїх прав в адміністративному або судовому порядку.

Також, колегія суддів звернула увагу, що позивач в суді першої та апеляційної інстанції посилався на введення воєнного стану на території України як поважну причину пропуску ним строку звернення до суду, втім колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що строк звернення до суду з даним позовом сплинув для позивача в січні 2022 року, натомість вказані обставини виникли в лютому 2022 року, тобто не можуть бути підставою для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм процесуального права та прийшов до вірного висновку про необхідність повернення позовної заяви у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, а саме визнання неповажними підстав пропуску строку звернення до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 310, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан