Справа № 380/1947/22
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2022-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1947/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Швець Дмитро Юрійович, звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції України (далі відповідач, ДПП України), з урахуванням заяви про уточнення позовним вимог, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування позивачу до стажу служби у поліції період служби в Державній пенітенціарній службі України з 09.11.2010 по 31.07.2015;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу служби у поліції період служби в Державній пенітенціарній службі України з 09.11.2010 по 31.07.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 з 09.10.2010 по 31.07.2015 проходив службу в Личаківській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№30). Зазначив, що при переході на службу в Департамент патрульної поліції відповідач не зарахував йому вислугу років у Державній пенітенціарній службі до стажу служби в поліції, яка дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, що зумовило звернення позивача до суду з цим позовом. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть якого полягає у такому. Частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік органів та установ, робота в яких зараховується до стажу роботи в поліції. Оскільки до переліку не включено службу в органах Державної пенітенціарної служби, підстави для зарахування такого періоду служби до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки відсутні. З огляду на викладене, просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою від 28.01.2022 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви. Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою від 25.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 07.04.2022 зупинено провадження у справі до завершення дії воєнного стану на території України відповідно до пункту 5 частини першої статті 236 КАС України.

Представником позивача 26.09.2022 (вх. №14813 ел) подано заяву про поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 27.09.2022 поновлено провадження у справі.

Відповідачем 06.10.2022 (вх. №15555ел) подано відзив на позовну заяву.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 09.11.2010 по 31.07.2015 проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, що підтверджується відповідними записами трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 від 10.10.1987.

Позивача було звільнено 31.07.2015 зі служби з посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Личаківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№30) в званні капітан внутрішньої служби у відповідності до п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до витягу з наказу управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області від 23.07.2015 №65 о/с вислуга років на день звільнення ОСОБА_1 становила: в календарному обчисленні 04 роки 08 місяців 22 дні, у пільговому обчисленні 06 років 03 місяці 19 днів.

Представник позивача звернувся до ДПП України із завою щодо зарахування ОСОБА_2 до вислуги років у поліції службу в органах Державної пенітенціарної служби України.

Відповідачем листом від 27.10.2021 повідомив про відсутність підстав для такого зарахування, оскільки визначений статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» перелік видів служб, які зараховуються до стажу служби в поліції, не містить служби в органах Державній пенітенціарній службі України.

Вказане зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Аналіз наведених норм свідчать про те, що до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Частиною п`ятою статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 №2713-IV (далі Закон №2713-IV) передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

У попередніх редакціях частини п`ятої статті 23 цього ж Закону було передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.

Аналіз наведених норм свідчать про те, що законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV.

Згідно з Преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Вказане свідчить про те, що на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу») під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Усі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Таким чином, наведені норми законодавства встановлюють, що служба в органах внутрішніх справ (в подальшому - в поліції) є аналогічною службі персоналу органів і установ виконання покарань.

Вказане зумовлює висновок суду про те, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та відповідно до пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII, та повинна зараховуватись до стажу служби в поліції.

Відповідач, відмовивши позивачу у зарахуванні до стажу служби в поліції період його служби в органах Державної пенітенціарної служби України у Львівській області з 09.11.2010 по 31.07.2015, допустив бездіяльність, яка призвела до порушення права позивача на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, розмір і тривалість яких залежать від вислуги років.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем вказаного обов`язку не виконано.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що незарахування відповідачем до стажу служби в поліції ОСОБА_1 періоду служби в органах Державної пенітенціарної служби України у Львівській області з 09.11.2010 по 31.07.2015 свідчить про бездіяльність відповідача, яка не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, тому таку слід визнати протиправною, задовольнивши першу позовну.

Друга позовна вимога є похідною від першої, тому також підлягає до задоволення шляхом зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період служби в органах Державної пенітенціарної служби України у Львівській області з 09.11.2010 по 31.07.2015.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та мотиви суду щодо обґрунтованості кожної позовної вимоги, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на отримання правничої допомоги, суд зазначає, що представник позивача у позовній заяві вказав про подання доказів надання правничої допомоги та оплати позивачем послуг протягом п`яти днів після винесення судом рішення в цій справі.

Тому питання щодо відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу буде вирішено після подання представником позивача відповідних доказів.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 992 грн 40, сплаченого за квитанцією ID 7180-7129-8088-0495 від 20.01.2022.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції України області (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) щодо не зарахування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до стажу служби в поліції періоду служби в органах Державної пенітенціарної служби України у Львівській області з 09.11.2010 по 31.07.2015.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до стажу служби в поліції період служби в органах Державної пенітенціарної служби України у Львівській області з 09.11.2010 по 31.07.2015.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 к. судових витрат у вигляді судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома