Справа № 320/3636/20
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 жовтня 2022 року м. Київ № 320/3636/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши заяву Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України щодо встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі відповідач-1), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за відпустку, як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 р. відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання. /

18 вересня 2020 р. до суду від представника відповідача-1 надійшло клопотання про залучення в якості співвідповідача Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 р. перейдено із розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

4 листопада 2020 р. ухвалою Київського окружного адміністративного суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Військової служби правопорядку Збройних сил України (далі відповідач-2).

14 грудня 2020 р. до суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява з позовними вимогами до обох відповідачів, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не видання наказу про нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язати відповідача-2 видати наказ про нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби та направити його встановленим порядком до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України для проведення виплати;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо не виплати позивачу грошову компенсацію за відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язати відповівдача-1нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Військової служби правопорядку Збройних сил України щодо не видання наказу про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Зобов`язано Головне управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України у встановленому порядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період 2015 року, 2016 року, 2017 року та 2018 року, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби з 20 серпня 2018 р. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено

6 вересня 2022 р. до суду надійшла заява від Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України щодо встановлення способу виконання судового рішення, в якій заявник просить встановити, що виконання судового рішення має здійснювати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 р. призначено судове засідання на 10 жовтня 2022 р.

Учасники розгляду заяви, належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, 10 жовтня 2022 р. у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями та іншими заявами до суду не зверталися.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 та ч. 2 ст. 263 КАС України, розгляд заяви здійснено судом без участі представників учасників розгляду у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про встановлення способу та порядку виконання рішення суду у даній адміністративній справі, заслухавши пояснення державного виконавця, думку представників позивача та представника відповідача, суд зазначає наступне.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, статтею 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Під зміною чи встановленням способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

При цьому, суд зазначає, що передумовою для встановлення способу і порядку виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Суд не погоджується з твердженням Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України про те, що виконання судового рішення має здійснювати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України, з наступних підстав.

У рішенні суду від 15 серпня 2022 р. судом вже було викладено свою позицію з цього питання: "Суд бере до уваги, що позивачем сформульовано вимоги до відповідача-2 з конкретизацією дій, які необхідно вчинити видати наказ, направити до відповідача-1. Суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача-2 у встановленому порядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період 2015 року, 2016 року, 2017 року та 2018 року, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби з 20 серпня 2018 р. Визначення конкретного механізму виконання рішення суду належить до дискреційних повноважень відповідача-2 і незазначення їх судом не є відмовою у задоволенні позовних вимог.

У цій справі позивачем заявлено позовні вимоги до двох відповідачів - Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України та до Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України.

Судом встановлено, що позивач фактично проходив військову службу Головному управлінні Військової служби правопорядку Збройних Сил України та лише перебував на фінансовому забезпеченні у Фінансовому управлінні Генерального штабу Збройних Сил України.

Розпорядчі акти щодо звільнення з військової служби позивача приймалися відповідачем-2 і не входили до повноважень віддповідача-1.

Так, наказом Міністра оборони України від 27 липня 2018 р. № 456 (по особовому складу) позивача звільнено з військової служби у запас. На підставі цього наказу відповідачем-2 - Начальником Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальником Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України видано інший наказ від 20 серпня 2018 р. № 185, яким позивач звільнений з військової служби у запас. У цьому наказі визначено здійснити з позивачем розрахунки при звільненні виплачено надбавку та одноразову грошову допомогу при звільненні, позивача виключено зі списків особового складу, всіх видів забезпечення з подальшим зарахуванням на військовий облік до РВК.

Суд зазначає, що при виданні вказаного наказу відповідачем-2 повинні бути передбачені також і виплата компенсації позивачу за відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Такий наказ відповідача-2 у подальшому надходить на виконання до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, що є підставою для здійснення вказаних у ньому виплат.

За відсутності зазначення у наказі відповідача-2 про виплату позивачу компенсації за відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, у Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України відсутні підстави для самостійного нарахування і виплати цієї компенсації.

Оскільки відповідний наказ відповідача-2 із зазначенням виплати позивачу компенсації за відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України не надходив, то відсутні підстави стверджувати про будь-яку протиправну бездіяльність відповідача-1.".

У клопотанні Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України, яке є предметом розгляду суду, не вказані обставини, які унеможливлюють видання ним на виконання рішення суду наказу про нарахування та виплату позивачу компенсації за відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки та направлення цього наказу до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України для виконання.

Перешкоди для видання такого наказу щодо позивача Головним управлінням Військової служби правопорядку Збройних Сил України та направлення його до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України для виконання відсутні і судом таких перешкод на підставі поданої заяви не встановлено.

Це означає, що судом у рішенні від 15 серпня 2022 р. чітко визначено порядок і механізм виконання судового рішення, проте відповідачем умисно не вжито належних заходів щодо його виконання, а у поданому клопотанні не зазначено обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС, були б підставою для зміни чи встановлення способу і порядку його виконання.

Ураховуючи зазначене, суд вважає, що у задоволенні заяви Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України про встановлення способу та порядку виконання рішення суду в цій адміністративній справі з наведених вище мотивів і підстав слід відмовити.

Керуючись статями 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України щодо встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі №320/3636/20 відмовити.

2. Копію ухвали направити (видати) сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Журавель В.О.