Справа № 480/4354/22
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2022-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року Справа № 480/4354/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4354/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якій просить:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Сумській області №209 від 31.05.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Охтирського РВП ГУНП в Сумській області», яким до сержанта поліції - ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції Охтирського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Сумській області № 205 о/с від 02.06.2022 «По особовому складу», яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Охтирського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області з 03.06.2022 року.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу по день ухвалення судового рішення.

5. Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Також позивач просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач проходив службу в поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Охтирського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області. 04.04.2022 ГУНП в Сумській області видано наказ № 193 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» за фактом можливих порушень службової дисципліни з боку поліцейського сектору реагування патрульної поліції Охтирського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області. За результатами службового розслідування видано наказ № 209 від 31.05.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Охтирського РВП ГУНП в Сумській області». Наказом відповідача № 205о/с від 02.06.2022 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби на підставі наказу №209 від 31.05.2022 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 02.06.2022.

Як зазначає позивач, підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення його зі служби стали протиправні винні дії, які підривають авторитет Національної поліції, порушення обов`язку щодо дотримання службової дисципліни, Присяги працівника поліції, не повідомлення за скороченим номером екстренного виклику поліції «102» та невжиття необхідних заходів, спрямованих на рятування ОСОБА_2 від вчинення відносно нього 28.03.2022 особливо тяжких кримінальних правопорушень військовослужбовцем ЗСУ, що призвело до порушення вимог ч.1 п.1,6 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 3 п.1,2 ч.1, ч.2 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», вимог п.6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100. Позивач вважає, що вказаних порушень не допускав, вони є надуманими, а застосоване дисциплінарне стягнення є занадто суворим.

Позивач зазначає, що у висновку службового розслідування відсутні докази того, що позивач 28.03.2022 порушував службову дисципліну. Позивач з 24.02.2022 виконував завдання по обороні м.Тростянець, Охтирка. Станом на 28.03.2022 перебував під командуванням командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3

ОСОБА_1 особисто повідомив про обставини події засобами телефонного зв`язку начальника Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, після чого доставив ОСОБА_4 в м. Охтирку в місце, вказане начальником Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Кладьком Р.В. Після цього ОСОБА_4 повідомив всім присутнім, що жодних претензій до позивача він не має. Крім того, завдяки тому, що позивач своєчасно повідомив про подію були вжиті невідкладні дії, завдяки яким майно ОСОБА_4 - автомобіль Фольксваген Таурег був повернутий останньому.

Стосовно не повідомлення про подію за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», коли позивач перебував біля ВП№1 (м.Тростянець) - станом на той час позивач був впевнений, що жодного кримінального злочину щодо ОСОБА_4 не вчиняється. Позивачу зі слів військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_5 було відомо, що ОСОБА_4 співпрацює з окупаційними військами Російської федерації. В м. Тростянець в цей час мобільний зв`язок не працював.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем під час службового розслідування не було належним чином та у повному обсязі з`ясовано всіх обставин у справі, що призвело до того, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було здійснено без урахування усіх істотних обставин.

Крім того, представник позивача відмічає, що позивач раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, проте у висновку службового розслідування не зазначені підстави не застосування менш суворого стягнення, а до позивача застосоване найсуворіше стягнення у виді звільнення зі служби.

Ухвалою суду від 06.07.2022 було поновлено пропущений позивачем строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

25.07.2022 відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що 28.03.2022 ОСОБА_1 перебував біля ВП № 1 (м. Тростянець) та фактично мав змогу і був зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування ОСОБА_2 від вчинення відносно нього особливо тяжкого кримінального правопорушення та повідомити про вчинення такого, прибувши особисто до зазначеного органу поліції або зателефонувавши за скороченим номером екстреного виклику поліції «102». Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 6 розділу її Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, та частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у не повідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» та невжитті необхідних заходів, спрямованих на рятування ОСОБА_2 від вчинення відносно нього 28.03.2022 кримінальних правопорушень військовослужбовцем ЗСУ.

Відповідач зазначає, що дисциплінарна комісія, оцінивши в сукупності всі факти, обставини дійшла висновку, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, у частині порушення службової дисципліни з боку ОСОБА_1 , що призвели до внесення відомостей до ЄРДР під № 0000023, та вручення йому повідомлення про підозру, частково знайшли своє підтвердження. Висновок службового розслідування затверджений начальником ГУНП в Сумській області 31.05.2022.

Наказом ГУНП від 31.05.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Охтирського РВП ГУНП в Сумській області» до позивача за порушення службової дисципліни що виразилися у протиправних винних діях, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні обов`язку щодо дотримання службової дисципліни, Присяги працівника поліції, не повідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» та невжитті необхідних заходів, спрямованих на рятування ОСОБА_2 від вчинення відносно нього 28.03.2022 особливо тяжких кримінальних правопорушень військовослужбовцем ЗСУ, та призвело до порушення вимог частини 1, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, статті 3, пунктів 1, 2 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту НПУ, застосовано до сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. З наказом позивач ознайомлений під особистий підпис 02.06.2022.

02.06.2022 наказом ГУНП № 205 о/с відповідно до п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», прийнято рішення про звільнення сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, зі служби в поліції.

Відповідач наголошує, що оскаржувані накази прийняті начальником ГУНП в Сумській області обгрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, в межах повноважень, з метою, з якою це повноваження надано, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно до вчиненого дисциплінарного проступку, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також відповідач зазначає, що жодного рапорту (заяви) з приводу оскарження дій дисциплінарної комісії ОСОБА_1 подано не було. Крім того, позивачем у адміністративному позові не зазначено жодного вмотивованого аргументу, який би давав підстави вважати оскаржувані накази незаконним.

05.08.2022 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій з доводами відповідача не погоджується. Вважає, що у відзиві та висновку службового розслідування не зазначено яким чином позивач вчинив дії, що підривають авторитет Національної поліції України та в чому саме виразилось порушення ОСОБА_1 присяги поліцейського.

Також представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 був упевнений, що потерпілий може співпрацювати з російськими військовими, тому вважав, що дія вимог п.6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, на нього не розповсюджувалась. Про той факт, що відомості щодо співпраці потерпілого з військовослужбовцями рф не відповідають дійсності позивачу стало відомо пізніше, коли з`явився стільниковий зв`язок.

Крім того, представник позивача вказує, що 28.03.2022 в Охтирському РВП ГУНП в Сумській області повідомлення за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» не реєструвалися.

Отже, позивач вважає, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами обґрунтованості застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

16.08.2022 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив. З викладеними доводами у відповіді на відзив відповідач не погоджується, вважає їх не обгрунтованими.

Відповідач зазначає, що 31.03.2022 слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, у рамках кримінального провадження, відомості про яке 29.03.2022 внесено до ЄРДР під №0000023, ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 187 КК України (зареєстровано в ITC «ІПНПУ» журналі ЄО ГУНП під № 193). Відповідно до інформації, яка міститься у постанові про застосування відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, складеної 31.03.2022 заступником керівника Сумської обласної прокуратури Ляшенком О.С., встановлено, що 28.03.2022 близько 12.00 до будинку АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_2 , під`їхав автомобіль «Skoda Octavia Tour» сріблястого кольору, з якого вийшло два чоловіки з захисними масками на обличчях, у форменому одязі, з автоматичною зброєю, а саме: ОСОБА_1 та військовослужбовець 93 окремої механізованої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 , які направили автоматичну зброю на ОСОБА_2 та із застосуванням фізичної сили посадили останнього на заднє сидіння автомобіля «Skoda Octavia Tour». Перебуваючи у зазначеному автомобілі ОСОБА_5 змушував ОСОБА_2 повідомити інформацію щодо співпраці з російською федерацією. Не отримавши очікуваного результату, ОСОБА_5 висловив вимогу до ОСОБА_2 щодо передачі належного йому майна, а саме: грошових коштів та дорогоцінних металів, з метою подальшої їх передачі на потреби Збройних Сил України. Після вказаного ОСОБА_2 повідомив про наявність у нього в кишені 20 000 гривень, які він у подальшому передав ОСОБА_5 , та відсутність будь-яких грошових коштів, а також те, що грошові кошти можливо наявні у його брата ОСОБА_6 . У подальшому, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 разом з ОСОБА_2 на автомобілі «Skoda Octavia Tour» прибули до будівлі Тростянецького відділу Сумської обласної прокуратури за адресою: м. Тростянець, вул. Благовіщенська, № 26, де на той час перебував брат останнього - ОСОБА_6 . Надалі ОСОБА_5 із застосуванням психологічного та фізичного впливу змусив останнього сісти на заднє пасажирське сидіння автомобіля. Після чого, всі разом поїхали до місця мешкання ОСОБА_2 , де ОСОБА_5 із застосуванням психологічного впливу до ОСОБА_2 заволодів ключами від автомобіля останнього «Volkswagen Tuareg», н.з. НОМЕР_2 . Також, ОСОБА_5 висловив вимогу до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у наданні йому ще грошових коштів у сумі 40 000 грн., після надання яких, пообіцяв відпустити останніх.

У ході службового розслідування з`ясовано, що про вищевказані події ОСОБА_1 28.03.2022 близько 15.00 у телефонному режимі засобами мобільного зв`язку доповів начальнику Охтирського РВП.

Відповідач зазначає, що за викладених підстав, ОСОБА_1 не вчинив жодних передбачених чинним законодавством дій, щодо вжиття заходів для запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події. Не підтвердження факту співпраці громадянина ОСОБА_2 з військовими російської федерації, не знімає з ОСОБА_1 відповідальності за бездіяльність як поліцейського щодо вжиття заходів для запобігання правопорушенню по відношенню до ОСОБА_2 .

Зі змісту висновку службового розслідування та оспорюваних наказів, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, яке виразилось у недотриманні ряду нормативно-правових приписів та за вчинення дій, які підривають авторитет поліції і набули значного суспільного резонансу. Позивач, як працівник правоохоронного органу був обізнаний із вимогами до поліцейських, які стосувались їх поведінки, про що свідчать відомості щодо його ознайомлення з відповідними інструкціями та вказівками, доведеними до відома поліцейських вищестоящими органами.

Також представник відповідача зазначає, що незважаючи на те, чи поліцейський знаходиться на службі або поза нею, встановлена за результатами службових розслідувань негідна поведінка в побуті або вчинення дій, які створюють негативний імідж поліції, є передумовою для безальтернативного заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції.

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 09.08.2022, представник відповідача надав суду оригінали матеріалів службового розслідування, на підставі яких до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Судом було вибірково зроблено копії матеріалів службового розслідування, які долучено до матеріалів справи (а.с. 125-134).

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 2016 року перебував на службі в Національній поліції України, а з 29.04.2021 - на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (а.с. 26, 34).

Наказом начальника ГУНП в Сумській області від 04.04.2022 №193 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» на підставі інформації про можливі порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських ГУНП в Сумській області, що призвели до повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України поліцейському СРПП Охтирського РВП сержатну поліції ОСОБА_1 , призначено службове розслідування у формі письмового провадження (а.с. 56).

Наказом начальника ГУНП в Сумській області від 29.04.2022 №223 «Про продовження строку проведення службового розслідування» продовжено строк проведення службового розслідування до 31.05.2022 (а.с. 78).

За результатами службового розслідування та зібраних матеріалів 31.05.2022 складено висновок службового розслідування, який затверджено начальником ГУНП в Сумській області. Дисциплінарна комісія встановила, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, тобто порушив службову дисципліну, що призвело до порушення вимог частини 1, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, статті 3, пунктів 1, 2 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту НПУ (а.с. 86-93).

Наказом начальника ГУНП в Сумській області від 31.05.2022 №209 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Охтирського РВП ГУНП в Сумській області» до позивача за порушення службової дисципліни що виразилися у протиправних винних діях, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні обов`язку щодо дотримання службової дисципліни, Присяги працівника поліції, не повідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» та невжитті необхідних заходів, спрямованих на рятування ОСОБА_2 від вчинення відносно нього 28.03.2022 особливо тяжких кримінальних правопорушень військовослужбовцем ЗСУ, та призвело до порушення вимог частини 1, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, статті 3, пунктів 1, 2 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту НПУ, застосовано до сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. (а.с. 24-25, 94-96).

Даний вид стягнення реалізований наказом начальника ГУНП в Сумській області від 02.06.2022 №205 о/с «По особовому складу», яким позивача з 02.06.2022 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 97).

Вважаючи вищевказані накази відповідача протиправними, а звільнення незаконним, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 19 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (надалі - Закон № 580-VIII) закріплено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною першою статті 77 Закону № 580-VIII визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції.

Зокрема, пункт 6 частини першої цієї статті визначає як підставу звільнення - реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як зазначено у наказі відповідача від 02.06.2022 № 205 о/с, позивача звільнено за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII на підставі наказу Головного управління НП в Сумській області від 31.05.2022 № 209, яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У преамбулі Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, (надалі - Дисциплінарний статут), вказано, що цей статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Cлужбова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Водночас, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

З аналізу наведених вище положень Дисциплінарного статуту вбачається, що службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів з питань службової діяльності, бездоганному та неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені, та належному виконанні обов`язків поліцейського, визначених законом. Водночас порушення поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватися заходи дисциплінарного стягнення, зокрема звільнення зі служби в поліції.

У даному випадку, притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності є самостійним юридичним наслідком, який настає у разі скоєння ним дисциплінарного проступку. Обставини, що передували притягненню особи до цього виду відповідальності, можуть потягнути за собою настання інших наслідків у вигляді адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, але, це не може слугувати підставою для звільнення працівника поліції саме від дисциплінарної відповідальності.

Так, у силу вимог частини другої, третьої статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Отже, службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Адміністративний суд з огляду на вимоги частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Водночас, варто наголосити, що адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової чи адміністративно-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів відповідного провадження. Суд, надаючи правову оцінку правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності має з`ясувати, чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

При цьому суд враховує, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Варто зазначити, що в ході судового розгляду позивачем не вказано, а судом не встановлено обставини порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування, що призвело б до порушення прав та інтересів позивача.

Щодо суті вчиненого позивачем проступку, за який його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби в поліції, суд зазначає наступне.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону № 580-VIII).

Згідно вимог п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Як зазначено вище, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України та утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Пунктом 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 № 100 (далі - Порядок № 100) передбачено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Як вбачається з висновку службового розслідування та наказу про застосування дисциплінарного стягнення відносно позивача, в його діях встановлені порушення вимог частини 1, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, статті 3, пунктів 1, 2 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пункту 6 розділу II Порядку № 100 позивачем було допущено порушення службової дисципліни, що виразилося у протиправних винних діях, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні обов`язку щодо дотримання службової дисципліни, Присяги працівника поліції, не повідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» та невжитті необхідних заходів, спрямованих на рятування ОСОБА_2 від вчинення відносно нього 28.03.2022 особливо тяжких кримінальних правопорушень військовослужбовцем ЗСУ.

Як було встановлено в ході службового розслідування 31.03.2022 слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, у рамках кримінального провадження, відомості про яке 29.03.2022 внесено до ЄРДР під № 0000023, ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 187 КК України (зареєстровано в ITC «ІПНПУ» журналі ЄО ГУНП під № 193).

Відповідно до інформації, яка міститься у постанові про застосування відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, складеної 31.03.2022 заступником керівника Сумської обласної прокуратури Ляшенком О.С., встановлено, що 28.03.2022 близько 12.00 до будинку АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_2 , під`їхав автомобіль «Skoda Octavia Tour» сріблястого кольору, з якого вийшло два чоловіки з захисними масками на обличчях, у форменому одязі, з автоматичною зброєю, а саме: ОСОБА_1 та військовослужбовець 93 окремої механізованої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 , які направили автоматичну зброю на ОСОБА_2 та із застосуванням фізичної сили посадили останнього на заднє сидіння автомобіля «Skoda Octavia Tour». Перебуваючи у зазначеному автомобілі ОСОБА_5 змушував ОСОБА_2 повідомити інформацію щодо співпраці з російською федерацією.

Не отримавши очікуваного результату, ОСОБА_5 висловив вимогу до ОСОБА_2 щодо передачі належного йому майна, а саме: грошових коштів та дорогоцінних металів, з метою подальшої їх передачі на потреби Збройних сил України. Після вказаного ОСОБА_2 повідомив про наявність у нього в кишені 20 000 гривень, які він у подальшому передав ОСОБА_5 , та відсутність будь-яких інших грошових коштів, а також те, що грошові кошти можливо наявні у його брата ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 разом з ОСОБА_2 на автомобілі «Skoda Octavia Tour» прибули до будівлі Тростянецького відділу Сумської обласної прокуратури за адресою: м. Тростянець, вул. Благовіщенська, № 26, де на той час перебував брат останнього - ОСОБА_6 . Надалі ОСОБА_5 із застосуванням психологічного та фізичного впливу змусив останнього сісти на заднє пасажирське сидіння автомобіля. Після чого, всі разом поїхали до місця мешкання ОСОБА_2 , де ОСОБА_5 із застосуванням психологічного впливу до ОСОБА_2 заволодів ключами від автомобіля останнього «Volkswagen Tuareg», н.з. НОМЕР_2 . Також, ОСОБА_5 висловив вимогу до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у наданні йому ще грошових коштів у сумі 40 000 грн., після надання яких, пообіцяв відпустити останніх.

В ході службового розслідування встановлено, що 28.03.2022 ОСОБА_1 перебував біля ВП № 1 (м. Тростянець) та фактично мав змогу і був зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування ОСОБА_2 від вчинення відносно нього особливо тяжкого кримінального правопорушення та повідомити про вчинення такого прибувши особисто до зазначеного органу поліції або зателефонувавши за скороченим номером екстреного виклику поліції «102».

Позивачем не заперечується, що він був учасником та свідком подій, які відбувались 28.03.2022, за наслідком яких було 29.03.2022 внесено відомості до ЄРДР під № 0000023.

При цьому, заперечуючи вчинення ним дисциплінарного проступку, ОСОБА_1 вказує, що будь-яких протиправних дій відносно ОСОБА_4 не вчиняв, особисто повідомив про обставини події засобами мобільного зв`язку начальника Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, після чого доставив ОСОБА_4 до м. Охтирка в місце, вказане начальником Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Кладьком Р. В. Позивач наполягає на тому, що ОСОБА_4 претензій до позивача не мав, а завдяки тому, що позивач своєчасно повідомив про подію, були вжиті невідкладні дії, завдяки яким автомобіль ОСОБА_4 був повернутий останньому. Позивач зазначає, що не повідомив до екстренного виклику «102», оскільки вважав, що жодного кримінального злочину відносно ОСОБА_4 не вчиняється, зі слів військовослужбовця ОСОБА_5 було відомо, що ОСОБА_4 співпрацює з окупаційними військами, а мобільний зв`язок не працював.

Водночас відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення є основними повноваженнями поліції.

Суд наголошує, що на поліцейського покладено обов`язок не лише кваліфікувати будь-які дії інших осіб, свідком яких він є, як протиправні, але і запобігати, припиняти чи вживати інших заходів для недопущення вчинення правопорушень. А тому суд критично ставиться до доводів позивача про те, що він не вбачав, що відносно ОСОБА_4 вчиняються дії, які мають ознаки злочину.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , наданих в ході службового розслідування (а.с. 75, 125), позивачем було повідомлено начальника Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Кладька Р. В. про події, що відбулись, вже після того, як ОСОБА_7 повідомив командир військової частини ОСОБА_3 , що у його знайомого вимагають гроші. А тому посилання позивача на те, що ним своєчасно вжито заходів щодо повідомлення про подію не підтверджуються матеріалами справи. Той факт, що мобільний зв`язок в цей час в м. Тростянець не працював, спростовується як поясненнями ОСОБА_7 , так і самим позивачем, який зазначає, що повідомив ОСОБА_7 про події саме за допомогою засобів мобільного зв`язку.

Доводи позивача про те, що скорочений номер «102» в цей день не працював не можуть бути взяті до уваги, оскільки позивачем у наданих в ході проведення службового розслідування поясненнях зазначається, що він взагалі не вважав, що відносно ОСОБА_4 вчиняється кримінальне правопорушення та є необхідність такого повідомлення.

Суд наголошує, що обставина повернення ОСОБА_4 автомобіля не спростовує того факту, що позивачем не вживались заходи щодо запобігання вчиненню правопорушенню, його припинення чи затримання осіб, які його вчинили.

Суд зазначає, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення позивачем вимог закону або ж моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Суд зазначає, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Отже, оскільки матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, тому при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до працівників поліції, установлені у статті 13 Дисциплінарного статуту.

Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарного проступку, яким визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, разом з тим, встановлені у висновку службового розслідування обставини були достатніми для його застосування.

Відповідно до Рекомендації Rec (2001) №10 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейський кодекс поліцейської етики» працівники поліції, на усіх рівнях службової кар`єри, повинні відбиратися на посади на основі особистої кваліфікації та досвіду, що відповідає цілям поліції. Працівників поліції мають характеризувати такі якості: логічність суджень, відкритість, зрілість, доброчесність, комунікативність і, де це необхідно, наявність лідерських та управлінських навичок <…> (пункти 22,23).

Один із основних принципів поведінки представників правоохоронних органів, закріплених у Кодексі поведінки посадових осіб з підтримання правопорядку, що був затверджений Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН №34/169 від 17 грудня 1979 року, полягає у тому, що службовці органів правопорядку повинні завжди виконувати обов`язки, покладені на них законом, служачи суспільству та захищаючи всіх людей від протиправних діянь, відповідно до високого рівня відповідальності, якої вимагає їхня професія.

У пунктах 33, 59 зазначеної Рекомендації вказано, що поліція повинна бути відповідальною перед державою, громадянами та їх представниками, а також підлягати ефективному зовнішньому контролю. Застосування дисциплінарних стягнень щодо співробітників поліції повинно здійснюватися під наглядом незалежного органу або суду.

Зважаючи на встановлені судом на підставі зібраних і проаналізованих у їх взаємозв`язку доказів фактичні обставини цієї справи, суд доходить висновку про доведеність у даному випадку в діянні позивача недотримання службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку, а також із обраним видом дисциплінарного стягнення.

Таким чином, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд дійшов висновку щодо правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд доходить висновку, що обставини, що передували притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення в подальшому з лав національної поліції знайшли своє повне обґрунтування та підтвердження в судовому засіданні, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в даному випадку є прямо пропорційним та виправданим по відношенню до вчиненого ним проступку, а, відтак, оскаржувані накази відповідають критеріям правомірності, встановленим в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска