Справа № 120/8206/22
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

10 жовтня 2022 р. cправа № 120/8206/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика В.В., розглянувши у письмовому проваджені заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначив, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, оскільки невжиття таких заходів може призвести до порушення його прав у вигляді звільнення та позбавить ефективного способу захисту, який забезпечить поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на це, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення №1055 від 30.09.2022 року 40 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області "Про затвердження положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівника та форми контракту з керівником Комунального некомерційного підприємства "Липовецька міська лікарня" Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області".

Вирішуючи питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що матеріалів справи достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною 1 статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Тобто, забезпечення позову - це надання заявнику (позивачеві) тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи планує звернутися до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом (правовий висновок викладено у п. 30 постанови Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 826/14951/18).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з таким клопотанням, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Судом з`ясовано, що згідно контракту від 27.07.2018 року позивача призначено на посаду головного лікаря комунального некомерційного підприємства "Липовецька центральна районна лікарня" Липовецької районної ради Вінницької області з 27.07.2018 року по 26.07.2023 року.

Рішенням №1055 від 30.09.2022 року 40 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області затверджено положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівника комунального закладу охорони здоров`я Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області, затверджено форму контракту з керівником комунального некомерційного підприємства "Липовецька міська лікарня" та доручено міському голові укласти додаткову угоду до контракту від 27.07.2018 року, укладеного між Липовецькою районною радою та головним лікарем ОСОБА_1 .

Пунктом 2.12 Положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівника комунального закладу охорони здоров`я передбачено, що трудові відносини з раніше призначеним керівником (контракт, який укладений з Липовецькою районною радою) має бути продовжено шляхом укладання додаткової угоди до контракту протягом трьох робочих днів після затвердження засновником цього положення та форми контракту з керівником. У разі відмови керівника укласти додаткову угоду до контракту, трудовий договір з ним припиняється на підставі пункту 6 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Листом від 06.10.2022 року позивача повідомлено про необхідність до 17:00 год. 07.10.2022 року надати до відділу документообігу та діловодства виконавчого комітету Липовецької міської ради підписану додаткову угоду №1 до контракту від 27.07.2018 року або надати письмові пояснення причин не підписання вказаної додаткової угоди.

На переконання позивача, зміст положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівника комунального закладу охорони здоров`я та зміст форми контракту, яку затвердженні оскаржуваним рішенням, не відповідають вимогам чинного законодавства. Тобто, існує очевидна небезпека порушення прав позивача у вигляді його звільнення.

Суд враховує, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Засіб судового захисту повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5.04.2005 року (заява № 38722/02).

Відсутність "бажаного результату" виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки такий результат встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.

Суд наголошує, що навіть у разі скасування в судовому порядку оскаржуваного рішення Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки в цьому випадку не виключено, що йому доведеться ініціювати і ряд судових процедур з метою відновлення свого попереднього становища. А ймовірне скасування такого рішення відповідача у судовому порядку, без вжиття відповідних забезпечувальних заходів, не стане підставою для автоматичного поновлення його попереднього стану.

Водночас, в цьому випадку наслідком забезпечення позову стане тимчасове унеможливлення настання несприятливих для заявника наслідків, забезпечення ефективного захисту або поновлення його прав чи інтересів у разі задоволення наступних позовних вимог та виключатиме необхідність подальшого ініціювання нових судових процедур щодо захисту порушених прав.

Підсумовуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність передбачених пунктом 1 частини 2 статті 150 КАС України підстав для забезпечення позову.

Визначаючись із способом забезпечення позову, суд враховує, що за змістом частини 4 статті 150 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

В той же час, за змістом пункту 1 частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом зупинення дії індивідуального акта.

На переконання суду, обраний заявником спосіб забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення 40 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області №1055 від 30.09.2022 року відповідає позовним вимогам, на забезпечення яких він вживається, адже заявник звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення.

Відносно співмірності обраного способу забезпечення позову, то суд враховує, що наслідком забезпечення позову у спосіб зупинення дії рішення Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, є лише відтермінування його виконання. Такі наслідки носять тимчасовий характер та відповідають правам та законним інтересам, за захистом яких заявник звернувся до суду.

Судом також враховується, що заходи забезпечення позову, обрати які просить заявник, не відносяться до тих, застосування яких не допускається в силу частини 3 статті 151 КАС України. Існування обмежень для їх застосування, передбачених нормами частин 4-6 статті 151 КАС України, не встановлено.

Отже, забезпечення позову у спосіб зупинення дії рішення 40 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області №1055 від 30.09.2022 року є співмірним із вимогою, яка заявлена заявником в поданій ним позовній заяві, та вважається необхідною і достатньою для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно частини 1 статті 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 156, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення адміністративного позову зупинити дію рішення 40 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області №1055 від 30.09.2022 року "Про затвердження положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівника та форми контракту з керівником Комунального некомерційного підприємства "Липовецька міська лікарня" Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили з моменту її підписання (ст. 256 КАС України).

Суддя Дончик Віталій Володимирович