Справа № 640/37708/21
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного суду міста Києва про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Дніпровського районного суду міста Києва щодо подання до Вищої ради правосуддя звернення з дисциплінарною скаргою щодо судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 вих. № 1462 від 05.07.2017 про притягнення судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2022 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із встановленням пропущення позивачем встановленого строку звернення до суду. Позивачу було запропоновано у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду заяву про поновлення строків звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2022 позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2022 позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що у наданий судом десятиденний строк позивач не виконав вимоги ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2022, а тому на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України прийшов до висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції порушив норми чинного законодавства. Зокрема, апелянт зазначає, що у зв`язку з введенням воєнного стану через військову агресією Російської Федерації проти України, у позивача була відсутня фактична можливість, усунути недоліки визначенні вказаною вище ухвалою, у строк встановлений судом.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 5 статті 160 КАС України визначено вимоги до позовної заяви.

Згідно частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Положеннями ч. 2 ст. 169 КАС України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

В силу пункту 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2022 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із встановленням пропущення позивачем встановленого строку звернення до суду.

У зазначеній ухвалі суду позивачу запропоновано протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Копію зазначеної ухвали позивач отримав особисто у приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва 15.02.2022, що підтверджується розпискою у матеріалах справи (а.с. 34), тобто останнім днем для усунення недоліків позовної заяви є 25.02.2022.

Матеріали справи свідчать, що на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем 10.06.2022 засобами поштового зв`язку було направлено на адресу суду першої інстанції заяву про усунення недоліків позовної заяви, шо підтверджується поштовим штампом на конверті (а.с. 100).

Як вже було зазначено вище, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що у зв`язку з введенням воєнного стану через військову агресією Російської Федерації проти України, у позивача була відсутня фактична можливість, усунути недоліки визначені вказаною вище ухвалою, у строк встановлений судом.

Надаючи оцінку вищевикладеним обставинам та аргументам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2119-ІХ від 15 березня 2022 року, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2212-ІХ від 21 квітня 2022 року, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2263-ІХ від 22 травня 2022 року, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 25 серпня 2022 року у справі №240/3771/21 вказав, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Також, у вищевказаній постанові Верховний Суд наголосив на тому, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Слід зауважити, що після прийняття Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 про введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо процесуальних строків та їх обчислення до КАС України не вносились.

Отже, введення воєнного стану на території України може бути поважною причиною для поновлення позивачу процесуального строку на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, у випадку, якщо позивач зазначить конкретні обставини, які вплинули на своєчасність усунення недоліків позовної заяви, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача, а також надасть відповідні докази.

При цьому, колегія суддів враховує, що починаючи з 25 квітня 2022 року перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) визначається Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України у наказі від 25 квітня 2022 року № 75.

Згідно з вказаним нормативно-правовим актом, місто Київ, в якому зареєстрований та проживає позивач, з 25 квітня 2022 року не належить до районів проведення воєнних (бойових) дій або районів, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

В той же час, заяву про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху було направлено позивачем на адресу суду лише 10.06.2022.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що, як заява про усунення недоліків позовної заяви, так і апеляційна скарга, містять лише посилання на введення в Україні воєнного стану, однак, позивачем не зазначено конкретних обставин, як саме введення воєнного стану вплинуло на нього і чому він подав заяву про усунення недоліків позовної заяви саме 10.06.2022.

Посилання апелянта на те, що ухвалою Вищого антикорупційного суду від 01.02.2022 по справі 991/7682/21 продовжено дію обов`язків щодо заборони позивачу відлучатися з Києва без дозволу прокурора, суду, носіння електронного засобу контролю, як на підставу поважності причин несвоєчасного усунення недоліків позовної заяви, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказана ухвала не забороняла позивачу переміщуватись по м. Києву, в якому розташований Окружний адміністративний суд міста Києва (м. Київ, вул. Петра Болбочана, буд. 8, корп.1).

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, оскільки, позивач вчасно не виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим, частиною 8 статті 169 КАС України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Отже, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду із позовною заявою в порядку, встановленому законом, а тому не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації його права на судовий захист.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 28 січня 2021 року у справі № 133/1800/20, від 29 вересня 2021 року у справі № 160/12251/20.

Судом апеляційної інстанції враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2022 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 10.10.2022.