Справа № 280/3462/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 жовтня 2022 року Справа № 280/3462/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник позивача Марцих Ярослав Олександрович ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), відповідно до якого позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у відмові перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 14.02.2022, шляхом зарахування до його страхового стажу та включення до розрахунку коефіцієнту стажу періоду провадження ним підприємницької діяльності з 11.05.1993 по 31.01.2017 у повному обсязі та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 14.02.2022, шляхом зарахування до його страхового стажу та включення до розрахунку коефіцієнту стажу періоду провадження ним підприємницької діяльності з 11.05.1993 по 31.01.2017 у повному обсязі (із розрахунку один місяць роботи за один місяць, один рік роботи за один рік).

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 14.02.2022 він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії, зарахувавши до страхового стажу період заняття ним підприємницькою діяльністю з 11.05.1992 по 31.01.2017 у повному обсязі. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовило позивачу в здійсненні перерахунку пенсії та зарахуванні до страхового стажу період заняття підприємницькою діяльністю з 11.05.1193 по 31.01.2017 у повному обсязі з посиланням на те, що періоди зайняття підприємницької діяльності враховуються тільки для визначення права на призначення пенсії та не враховуються при обчисленні пенсії згідно статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає дії відповідача щодо відмови врахувати період заняття ним підприємницькою діяльністю з 11.05.1993 по 31.01.2017 у повному обсязі протиправними. Адміністративний позов просить задовольнити.

Ухвалою від 03.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач позов не визнав, 04.06.2022 надав до суду відзив, відповідно до якого зазначає, що до загального страхового стажу були зараховані періоди роботи відповідно до наданих документів, в тому числі періоди здійснення підприємницької діяльності, та місяці, за які сплачені обов`язкові страхові внески. Також вказує,що спір у цій справі виник щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою від 14.02.2022, рішення щодо призначення пенсії з 04.03.2021 року не оскаржується. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

05.10.2022 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі. Судом не прийнято зазначені пояснення з огляду на закінчення процесуальних строків розгляду справи.

Відповідно до частини п`ятої ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Запорізькій області та отримує пенсію за віком з 26.11.2020.

У період з 11.05.1993 по 31.01.2017 позивач здійснював підприємницьку діяльність, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Довідкою ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.02.2022 року № 674/АП/08-01-50-07.

14.02.2022 позивач звернувся до Відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період заняття ним підприємницькою діяльністю з 11.05.1992 по 31.01.2017 у повному обсязі.

Листом від 28.04.2022 № 4282-2587/Г-02/8-0800/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовило позивачу в здійсненні перерахунку пенсії та зарахуванні до страхового стажу період заняття підприємницькою діяльністю з 11.05.1193 по 31.01.2017 у повному обсязі з посиланням на те, що періоди зайняття підприємницької діяльності враховуються тільки для визначення права на призначення пенсії та не враховуються при обчисленні пенсії згідно статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно свідоцтва Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Довідкою ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.02.2022 № 674/АП/08-01-50-07 позивача 11.05.2003 зареєстровано як фізичну особу-підприємця.

Позивач у період здійснення підприємницької діяльності, зокрема за 1993 по 2017 роки, як фізична особа-підприємець сплачував у Пенсійний фонд внески у складі Єдиного податку через Управління державного казначейства відповідно до вимог Указу Президента України №727/98 від 03.07.1998 зі змінами та доповненнями (42% від суми сплаченого єдиного податку перераховувались на рахунок територіального управління Пенсійного фонду), що вбачається з наданої відповідачем довідки за формою ОК-5 та з довідки ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.02.2022 року № 674/АП/08-01-50-07, яка відображає відсутність у Позивача заборгованостей по сплаті податків та зборів.

В зв`язку з незгодою з діями відповідача щодо відмови врахувати період заняття ним підприємницькою діяльністю з 11.05.1993 по 31.01.2017 у повному обсязі протиправними позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі -Закон № 1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до вимог статті 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01 січня 2004 року - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно до п.3-1 Прикінцевих положень Закону № 1058 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі Порядок 637) періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Згідно абзацу 3 підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку - 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за загальною системою оподаткування доходів з 01 травня 1993 року до 01 липня 2000 рік зараховуються до страхового стажу за умови надання документів про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва" від 03 липня 1998 року №727/98, суб`єкти підприємницької діяльності - фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Враховуючи вищезазначене, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності зараховується до стажу для визначення права на призначення пенсії за віком за довідкою про реєстрацію як фізична особа підприємець, лише за умови підтвердження , що діяльність здійснювалась із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку.

Для розрахунку розміру пенсії період підприємницької діяльності до страхового стажу зараховується за умови сплати страхових внесків та пропорційно сумі фактично сплачених страхових внесків за відповідний період.

В матеріалах пенсійної справи позивача міститься Довідка про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України № 0800-0605-8/64803 від 03.12.2020, в якій за значено:

з 01.01.1994 по 31.03.1998 позивач перебував на загальній системі оподаткування таза цей період сплачував страхові внески;

з 01.04.1998 по 31.12.2003 позивач перебував на фіксованій системі оподаткування та за цей період сплачував страхові внески.

На підставі зазначеної довідки позивачу до страхового стажу для розрахунку пенсії було зараховано період з 01.01.1994 по 31.03.1996, який склав 04 роки 03 місяці, та період з 01.04.1998 по 31.12.2003, який склав 05 років 09 місяців, що підтверджується розрахунком стажу та розпорядженням про перерахунок.

В матеріалах пенсійної справи відсутні відомості про сплату позивачем страхових внесків у період з 11.05.1993 по 31.12.1993. До суду позивач не надав доказів сплати страхових внесків за вказаний період. Отже, відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу періоду, коли позивач був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, але не сплачував страхові внески.

Також судом встановлено, що період з 28.07.1993 по 30.09.1993 зараховано до страхового стажу позивача на підставі трудової книжки.

Періоди здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року зараховуються до страхового стажу на підставі Свідоцтва про сплату єдиного податку або Патенту про сплату фіксованого податку чи довідки про сплату страхових внесків; період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за загальною системою оподаткування доходів з 01 травня 1993 року до 01 липня 2000 рік зараховуються до страхового стажу за умови надання документів про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З 01 липня 2000 для фізичної особи, яка здійснювала підприємницьку діяльність за загальною системою оподаткування та з 2004 року для фізичної особи, яка здійснювала підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування зарахування страхового стажу відбувається на підставі Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).

Період підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.01.2017 зараховано до страхового стажу позивача на підставі даних, що містяться в Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказана правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України у спорах цієї категорії, зокрема у постанові від 26.03.2020 справа №414/31864/16-а, від 04.03.2020 по справі №284/289/16-а, та від 26.10.2018 по справі № 643/20104/15-а.

Виходячи із вищезазначеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник позивача Марцих Ярослав Олександрович (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 158, оф. 66, РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10 жовтня 2022 року.

Суддя О.О. Артоуз