Справа № 420/18940/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу №4901-п від 15.07.2021 року, податкових повідомлень-рішень від 06.09.2021 року №6 та №6,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу №4901-п від 15.07.2021 року, податкових повідомлень-рішень від 06.09.2021 року №6 та №6.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з покликанням на фактичні обставини справи щодо проведення перевірки, зокрема, вказує, що на початку перевірки ОСОБА_1 перевіряючим надала пояснення з приводу продажу сигарет «Винстон» на одну гривню дорожче ніж це передбачено ст. 111 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» за ціною 60,0 грн. (ціна на пачці 56,19 грн.), а саме зазначила, що до фактичної вартості пачки сигарет 56,19 додано 5% акцизного збору (56,19+2,86= 59,0 грн.), як це передбачено законодавством, це склало 59 грн. та плюс 1 грн. комісія банку, оскільки розрахунок здійснювався у безготівковій формі через термінал «ПриватБанку» та банком за вказану операцію береться комісія 2 % згідно договору еквайрингу з платника або торговця.

У позові вказано, що в спірному наказі на фактичну перевірку відсутні будь-які посилання на наявність або отримання інформації в установленому законодавством порядку про порушення допущені позивачем ФОП ОСОБА_1 , які б слугували підставою для перевірки у зв`язку з чим, вказаний наказ є протиправним. У спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності підприємця вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей і документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) було встановлено факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) було встановлено податковим органом.

Також, у позові вказано, що з отриманими податковими повідомлення-рішеннями позивач не згодна, оскільки вони не відповідають вимогам законності, верховенства права, ст. 19 Конституції України та «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», затвердженого наказом Міністерством Фінансів України від 28.12.2015 №12044.

Ухвалою суду від 13.10.2021 року залишено без руху позов ОСОБА_1 .

19.10.2021 року (вх.№ЕП/28027/21) від представника позивача до суду надійшов лист на виконання вимог ухвали суду, в якому повідомлено визначену судом інформацію (щодо ціни позову, позивача по справі, наявності оригіналів доказів).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження по справі.

За вх.№ЕС/2524/21 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками (а.с.36-73).

Так у відзиві вказано, що ГУ ДПС в Одеській області не погоджується з доводами позивача з огляду на таке.

Як вказує відповідач спірний наказ прийнятий у відповідності до пп. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України. Так, на адресу ГУ ДПС в Одеській області 01.07.2021 року надійшла скарга ОСОБА_2 (вх. № К/127/15-32) щодо організації та проведення перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У вищевказаній скарзі, вказано, що дії ФОП ОСОБА_1 мають ознаки порушень діючого законодавства. З урахуванням положень даної норми контролюючим органом було дотримано положення пп. 80.2.2., 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Відповідач зазначає, що фактична перевірка проводилася за податковою адресою: АДРЕСА_1 та адресою господарського об`єкту: АДРЕСА_2 з 19.07.2021 року тривалістю 10 діб. Перевірку проведено за період діяльності з 22.04.2021 року по дату закінчення фактичної перевірки. При цьому, на думку відповідача, посилання позивача на невідповідність виданого наказу вимогам пп.80.2.2, 80.2.5, п. 80.2 ст. 80 ПК України, оскільки на думку позивача, наказ не містить підставу для проведення фактичної перевірки - є повністю необґрунтованими. Враховуючи вищенаведене, у відзиві вказано, що наказ ГУ ДПС в Одеській області від 15.07.2021 року №4901-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 » є законним, прийнятим згідно із вимогами чинного законодавства.

На противагу твердженням позивача про ненадання направлень на проведення перевірки, у відзиві вказано, що вищезазначені направлення містять підпис ОСОБА_1 про отримання.

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 06.09.2021 року № 6, у відзиві вказано, що порушення підтверджується відомостями чеку про купівлю товару, від 21.07.2021 № , у якому наявний запис «Винстон» із зазначення коду УКТ ЗЕД, однак відсутнє повне найменування, не вказано, що це сигарети та повну назву.

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № 06.09.2021 року № 6, у відзиві вказано, що позивач стверджує, що включає у суму покупки комісію ПАТ «ПриватБанку», однак у фіскальному чеку, що додається, не зазначено окремої відмітки про це, кошти зараховуються у повні сумі на рахунок позивача. Окрім того, як стверджує відповідач, таке збільшення ціни не допускається.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

За вх.№ЕП/32232/21 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

За вх.№ЕП/32053/21 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив разом із додатками (а.с.74-86).

Ухвалою суду від 19.01.2022 року задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи №420/18940/21 у відкритому судовому засіданні, вирішено розглядати справу №420/18940/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу №4901-п від 15.07.2021 року, податкових повідомлень-рішень від 06.09.2021 року №6 та №6 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в даній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 15.02.2022 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 420/18940/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу №4901-п від 15.07.2021 року, податкових повідомлень-рішень від 06.09.2021 року №6 та № на тридцять днів та відкладено підготовче засідання в даній адміністративній справі.

23.03.2022 року (вх.№ЕП/8364/22) від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження справи до завершення воєнного стану.

Ухвалою суду від 05.05.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу №4901-п від 15.07.2021 року, податкових повідомлень-рішень від 06.09.2021 року №6 та №6.

Ухвалою суду від 30.05.2022 року роз`яснено сторонам про можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції та відкладено судове засідання по справі №420/18940/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу №4901-п від 15.07.2021 року, податкових повідомлень-рішень від 06.09.2021 року №6 та №6.

Ухвалою суду від 08.06.2022 року роз`яснено сторонам про можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції та відкладено судове засідання по справі №420/18940/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу №4901-п від 15.07.2021 року, податкових повідомлень-рішень від 06.09.2021 року №6 та №6.

У судове засідання 30.08.2022 року сторони не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно.

Зокрема, позивач буда повідомлена 15.06.2022 року засобами телефонного зв`язку.

Жодних клопотань, в тому числі, від позивача про відкладення розгляду справи, до суду не надходило.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України суд вирішив проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

На адресу ГУ ДПС в Одеській області 01.07.2021 року надійшла скарга ОСОБА_2 (вх. № К/127/15-32) щодо організації та проведення перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.72-73).

У вищевказаній скарзі, вказано, що дії ФОП ОСОБА_1 мають ознаки порушень діючого законодавства.

Судом встановлено, що адресу ГУ ДПС в Одеській області 01.07.2021 року надійшла скарга ОСОБА_2 (вх. № К/127/15-32) щодо організації та проведення перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На підставі ст.20, п.п.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС в Одеській області видано наказ від 15.07.2021 року №4901-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 », яким наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 19.07.2021 року тривалістю 10 діб за період діяльності з 22.04.2021 року по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю, щодо дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірамилічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку (а.с.8, 57).

Фактична перевірка проводилася за податковою адресою: АДРЕСА_1 та адресою господарського об`єкту: АДРЕСА_2 21.07.2021 року.

На підставі даного наказу Головним управлінням ДПС в Одеській області видано направлення на проведення перевірки на яких міститься підпис позивача про вручення їй копії наказу №4901-п від 15.07.2021 року (а.с.8-зворотній бік, 9, 58-59).

За результатами перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки від 23.07.2021 року № 15131/15/28/РРО/ НОМЕР_1 (а.с.50-53) та встановлено такі порушення:

1. Встановлено видачу розрахункового документу не встановленої форми, а саме: при реалізації сигарет Winston XSTYLE видано документи, в якому відсутній обов`язковий реквізит (форма оплати - готівка);

2. В порушення п.11. ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95 - ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , встановлення проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товару, а саме: при реалізації сигарет Winston XSTYLE не зазначено повне найменування товару (слово «сигарети» та XSTYLE)

3. В порушення ст.111 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (із змінами та доповненнями), в магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлена реалізація тютюнових виробів (сигарет), за цінами вищими, ніж максимально дозволена, а саме сигарети «Winston XSTYLE» реалізовані за ціною 60,00 грн. (максимально дозволена ціна 59 грн.), згідно із поясненнями та фіскальним чеком.

Позивач від ознайомлення з актом перевірки та отриманням примірника акту, від підпису акту відмовилась, про що складено акт відмови від ознайомлення, підпису та отримання акту перевірки від 23.07.2021 року № 15131/15/28/РРО/ НОМЕР_1 (а.с.60).

Разом із відзивом до суду надано пояснення позивача, які складені на адресу начальника Головного управління ДПС в Одеській області Ю.Шадевської та в яких ОСОБА_1 пояснила, що нею реалізовано пачку цигарок «Вінстон XS mile» за ціною 60 гривень, фіскальний чек на вимогу перевіряючих виданий (а.с.55).

За результатами розгляду матеріалів перевірки 06.09.2021 року ГУ ДПС в Одеській області винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- № 6, яким за порушення п. 2, п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95 -ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) до позивача застосовано штрафні(фінансові) санкції (штраф) або пеня у розмірі 5106 грн (а.с.11-зворотній бік, 61).

- № 6, яким за порушення ст. 11-1 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (із змінами та доповненнями) до позивача застосовано штрафні(фінансові) санкції (штраф) або пеня у розмірі 10000 грн (а.с.12, 62).

Позивач, не погоджуючись з наказом №4901-п від 15.07.2021 року, податкових повідомлень-рішень від 06.09.2021 року №6 та №6, звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 61.1 статті 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, підпунктом 62.1.3 п.62.1 статті 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 ПК України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп.80.2.1 п.80.2 ст.80);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2 п.80.2 ст.80);

письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп.80.2.3 п.80.2 ст.80);

неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп.80.2.4 п.80.2 ст.80);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80);

у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.80.2.6 п.80.2 ст.80);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп.80.2.7 п.80.2 ст.80).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 цього кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

За правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі колегії суддів палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2020 р. в справі №826/17123/18, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства. Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу як самостійного предмета позову, судова палата зазначила, що у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Отже, наказ є індивідуальним правовим актом, який вичерпує дію з проведенням перевірки. У зв`язку з цим наказ може бути самостійним предметом оскарження до початку перевірки, на етапі допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08.09.2021 р. в справі 816/228/17, відповідно до якої у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Як вказує відповідач спірний наказ прийнятий у відповідності до пп. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України. Так, на адресу ГУ ДПС в Одеській області 01.07.2021 року надійшла скарга ОСОБА_2 (вх. № К/127/15-32) щодо організації та проведення перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У вищевказаній скарзі, вказано, що дії ФОП ОСОБА_1 мають ознаки порушень діючого законодавства.

При цьому суд зазначає, що у наказі нормативною підставою для проведення перевірки визначено пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, а не пп.80.2.3 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

На думку суду, для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України чи Закону України, особливо якщо такий пункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року у справі №1440/2045/18.

При цьому суд зазначає, що «підстава» це не нумероване позначення пункту 80.2 статті 80 ПК України, а обставини, які в цьому підпункті розкриваються та мають об`єктивно існувати. Іншими словами під «підставою» у підпункті 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України необхідно розуміти не порядковий номер підпункту пункту статті, а безпосередньо інформацію, відомості та інші обставини (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 1 липня 2019 року по справі N140/2181/18, від 10 липня 2019 року по справі N160/7669/18).

Відтак, приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але при цьому відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки позивача, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення.

На думку суду, підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів. Натомість, у даному випадку, податковий орган посилався на загальні формулювання, без конкретної підстави для проведення перевірки.

При вирішенні даної адміністративної справи суд враховує, що у постанові від 22 травня 2020 року у справі №825/2328/16 Верховний Суд зазначив наступне:

«Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

З урахуванням вищевикладеного, так як у направленнях на проведення перевірки міститься підпис позивача, що є свідченням фактичного допуску контролюючих до її проведення, зважаючи на те, що фактичною підставою для проведення перевірки є скарга фізичної особи, оскільки за її результатами контролюючим органом встановлено порушення вимог податкового законодавства ОСОБА_1 , суд вважає, що встановлені недоліки спірного наказу не є підставою для його скасування.

Вирішуючи питання щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення № 6, яким за порушення п. 2, п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95 -ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) до позивача застосовано штрафні(фінансові) санкції (штраф) або пеня у розмірі 5106 грн, суд зазначає.

Так, висновки акту в цій частині обґрунтовані тим, що в магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , встановлення проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товару, а саме: при реалізації сигарет Winston XSTYLE не зазначено повне найменування товару (слово «сигарети» та XSTYLE).

Відповідно до п. 2, п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості;

У разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості застосовуються фінансові санкції - триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (Пункт 7 статі 17 Закону №265/95-ВР).

Згідно з пп.54.3.3 п.54 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до ст.17 зазначеного Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлюється відповідальність за порушення норм цього Закону.

Так, згідно з п.1, п.7 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;

- триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Так, у чеку, складеному при реалізації сигарет Winston XSTYLE зазначено: « #Винстон; 1,000*60,00=60,00г….касир № 21-07-2021 14:29:18 ФН 300353650».

Тобто, вказаний чек містить код УКТ ЗЕД .

Зазначення коду УКТ ЗЕД є свідченням того, що реалізовувався такий товар я сигарети.

Суд зазначає, що контролюючим органом не зазначено в чому саме полягає порушення позивачем п. 2ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що доводи контролюючого органу про порушення позивачем п. 2, п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95 -ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є необґрунтованими.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття податкового повідомлення-рішення № 6.

Вирішуючи питання щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення № 6, яким за порушення ст. 11-1 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (із змінами та доповненнями) до позивача застосовано штрафні(фінансові) санкції (штраф) або пеня у розмірі 10000 грн, суд зазначає.

Так, висновки акту в цій частині обґрунтовані тим, що в магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлена реалізація тютюнових виробів (сигарет), за цінами вищими, ніж максимально дозволена, а саме сигарети «Winston XSTYLE» реалізовані за ціною 60,00 грн. (максимально дозволена ціна 59 грн.), згідно із поясненнями та фіскальним чеком.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

У відповідності до підпункту 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 ПК України максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни.

Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до ст.17 зазначеного Закону встановлюється відповідальність за порушення норм цього Закону.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

За твердженням позивача, до фактичної вартості пачки сигарет 56,19 додано 5% акцизного збору (56,19+2,86= 59,0 грн.), як це передбачено законодавством, це склало 59 грн. та плюс 1 грн. комісія банку, оскільки розрахунок здійснювався у безготівковій формі через термінал «ПриватБанку» та банком за вказану операцію береться комісія 2 % згідно договору еквайрингу з платника або торговця.

В той же час, протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи до суду не надано доказів на підтвердження того, що з вказаної операції на рахунок позивача надійшло саме 59 грн., а не 60 як вказано у чеці.

При цьому суд зазначає, що до суду позивачем не надано доказів на підтвердження того, що за договором еквайрингу комісія стягується саме з покупця, в даному випадку, тютюнових виробів.

Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № 6.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та про наявність підстав для часткового їх задоволення і визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.09.2021 року №6.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 10, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу №4901-п від 15.07.2021 року, податкових повідомлень-рішень від 06.09.2021 року №6 та №6 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 06.09.2021 року №6.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП №44069166).

Суддя С.М. Корой

.