Справа № 160/1869/22
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/1869/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріо» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 р. (суддя Златін С.В., повне судове рішення складено 27.06.2022 р.) в справі № 160/1869/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріо» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тріо» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.05.2021 № про застосування штрафних санкцій (пені) за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 176 957,43 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вказує на неврахування судом першої інстанції, що Законом України «Про валюту і валютні операції» передбачено зупинення перебігу строків розрахунків у разі настання форс-мажорних обставин на весь період дії таких обставин та поновлення строку з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Рішенням № 43 від 31.03.2020 Колегії Євразійської економічної комісії заборонено до вивозу з митної території Євразійського економічного союзу строком з 12.04.2020 р. до 30.06.2020 р. гречихи, яку власно позивач й мав отримати від ТОВ «Грейн» (РФ) за контрактом від 11.12.2019 р. № 11/12/1-2019, тобто у вказаний період ТОВ «Грейн» не могло виконати зобов`язання через відповідну заборону, тому строк розрахунку (365 днів) мав бути зупинений на період з 12.04.2020 р. по 30.06.2020 р. та відновлений 01.07.2020 р. (на 2 календарних місяці та 18 днів), а пеня, нарахована відповідачем за період з 25.12.2020 р. по 31.03.2021 р., не мала нараховуватися, нарахування пені можливе з 13.03.2021 р.

Вважає неправильним висновок суду першої інстанції, що слугував підставою для відмови у задоволенні позову, про не надання позивачем сертифікату ТПП на підтвердження форс-мажорних обставин, а рішення Колегії Євразійської економічної комісії від 31.03.2020 р. та лист Міністерства економічного розвитку РФ від 24.02.2022 р. № ОГ-Д12-1097 не є самостійною та достатньою підставою для висновку про існування форс-мажорних обставин, адже ТПП України не видає сертифікати, якщо форс-мажорні обставини виникли не на території України, а ТПП РФ може видати сертифікат стороні договору, що не виконала зобов`язання.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено у період з 06.04.2021 року по 12.04.2021 року документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТРІО» з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 11.12.2019 року № 11/12/1-2019 за період з 11.12.2019 року по 31.03.2021 року.

За наслідками перевірки складено акт від 18.04.2021 року № 1282/04-36-07-12/30544093.

У висновках акту перевірки вказано, що позивачем порушено вимоги п. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при виконанні імпортного контракту від 11.12.2019 року № 11/12/1-2019, який укладено з нерезидентом ООО «Грейн» (Росія), в частині несвоєчасного отримання товару в сумі 21370,56 доларів США, за що нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 6128,83 доларів США за період з 25.12.2020 року по 31.03.2021 року.

Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28.05.2021 року, яким нараховано позивачу суму пені у розмірі 176 957,43 грн.

За умовами контракту від 11.12.2019 року № 11/12/1-2019, який укладено між позивачем та ООО «Грейн» (Росія), ООО «Грейн» (Росія) зобов`язалось поставити позивачу товар, а позивач зобов`язався його оплатити.

У специфікації до контракту сторони погодили товар - гречиха, вартість товару 106852,80 доларів США та порядок розрахунків - 20% попередня оплата, яка здійснюється протягом трьох днів з дня підписання специфікації та 80% після завантаження вагонів та надання митної декларації.

Позивач перерахував грошові кошти ООО «Грейн» (Росія) у сумі 21370 доларів США (еквівалент 496975,69 грн.), що підтверджується копією платіжного доручення від 26.12.2019 року, яке міститься у матеріалах справи.

Станом на момент проведення відповідачем перевірки та у період з 11.12.2019 року по 31.03.2021 року поставка товару за контрактом не відбулася взагалі.

За контрактом рахується прострочена дебіторська заборгованість у сумі 21370 доларів США.

Відповідач перед початком перевірки отримав лист-повідомлення від ПАТ «ПроКредит Банк» щодо виявлених фактів порушення позивачем норм валютного законодавства України при виконанні умов контракту від 11.12.2019 року № 11/12/1-2019.

Позивачем не надано відповідачу та суду сертифікату про форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили) ТПП України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат або довідку уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту), які б підтверджували факт існування форс-мажорних обставин у період з 12.04.2020 року по 30.06.2020 року.

Факт існування рішенням Колегії Євразійської економічної комісії від 31.03.2020 року № 43 «Про внесення змін в Рішення колегії Євразійської економічної комісії від 21.04.2015 року № 30 «Про заходи нетарифного регулювання» стосовно заборони експорту гречихи (код ТН ВЕД ЄАЕС 1008 10000), яку позивач мав би отримати від ООО «Грейн» за зовнішньоекономічним контрактом, з митної території Євразійського економічного союзу строком з 12.04.2020 року по 30.06.2020 року, до якого входить у Російська Федерація, та лист Міністерства економічного розвитку РФ від 24.02.2022 року № ОГ-Д12-1097, на думку суду першої інстанції, не є самостійною та достатньою підставою для висновку про існування форс-мажорних обставин, оскільки форс-мажорні обставини повинні бути підтверджені відповідними належними доказами, а саме: документом, який видається компетентним органом відповідної країни.

Суд першої інстанції вказав, що позивач не підтвердив належними і допустимими доказами факт існування форс-мажорних обставин у період з 12.04.2020 року по 30.06.2020 року, позивачем не надано до суду та до відповідача рішення компетентного органу про продовження строку розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, рішення компетентного органу про наявність форс-мажорних обставин у період дії зовнішньоекономічного договору, рішення про прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку.

Приведені висновки суду першої інстанції стали підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДПС проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Тріо» з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 11.12.2019 р. № 11/12/1-2019 за період з 11.12.2019 р. по 31.03.2021 р., за результатами якої складено акт від 19.04.2021 р. № 1282/04-36-07-12/30544093 та встановлено порушення ТОВ «Тріо» п. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при виконанні імпортного контракту від 11.12.2019 р. № 11/12/1-2019, який укладено з нерезидентом ООО «Грейн» (Росія), в частині несвоєчасного отримання товару на суму 21 370,56 дол. США, за що на підставі п. 5 ст. 13 цього закону ТОВ «Тріо» нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

ГУ ДПС на підставі приведеного акту перевірки 28.05.2021 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до ТОВ «Тріо» штрафних (фінансових) санкцій у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 176 957,43 грн.

Виходячи зі змісту акту перевірки, підставою для застосування штрафних санкцій слугувало наступне.

На виконання зовнішньоекономічного контракту № 11/12/1-2019, укладеного ТОВ «Тріо» як покупцем з нерезидентом ООО «Грейн» (РФ) як продавцем 11.12.2019 р., за умовами якого повинна бути поставлена гречиха, ТОВ «Тріо» перераховано з валютного рахунку кошти в розмірі 21 370,56 доларів США, що еквівалентно 496 975,69 грн., а нерезидентом ООО «Грейн» (РФ) в період з 11.12.2019 р. по 31.03.2021 р. постачання товару або повернення передплати не відбулось.

Станом на 31.03.2021 р. за приведеним контрактом розрахунки не збалансовані, не завершені, що підтверджено даними бухгалтерського обліку по рахунку 632 «Розрахунки з постачальниками в іноземній валюті», за контрактом рахується прострочена дебіторська заборгованість в сумі 21 370,56 дол. США (дата виникнення заборгованості 25.12.2020).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

З 07.02.2019 р. правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення валютного законодавства визначено Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 р. № 2473-VІІІ (далі Закон № 2473-VІІІ).

Частиною другою статті 13 Закону № 2473-VІІІ визначено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати) (частина третя статті 13 Закону № 2473-VІІІ).

Частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473-VІІІ встановлено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Згідно частиною шостою статті 13 Закону № 2473-VІІІ у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Частиною сьомою статті 13 Закону № 2473-VІІІ передбачено, що у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (частина восьма статті 13 Закону № 2473-VІІІ).

Постановою Національного банку України від 02.01.2019 р. №5 затверджено Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, відповідно до пункту 21 розділу II якого граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами ( обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Сертифікат про форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили), який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженою нею регіональними торгово-промисловими палатам, або уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) є підставою для подовження законодавчо встановлених термінів (строків) розрахунків на період дії форс-мажорних обставин та підставою для не нарахування пені на період дії форс-мажорних обставин.

Судом першої інстанції вірно зазначено про не надання позивачем контролюючому органу та суду сертифікату про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) ТПП України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат або довідку уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту), які б підтверджували факт існування форс-мажорних обставин у період з 12.04.2020 р. по 30.06.2020 р., а факт існування рішенням Колегії Євразійської економічної комісії від 31.03.2020 р. № 43 «Про внесення змін в Рішення колегії Євразійської економічної комісії від 21.04.2015 року № 30 «Про заходи нетарифного регулювання» стосовно заборони експорту гречихи (код ТН ВЕД ЄАЕС 1008 10000), яку позивач мав би отримати від ООО «Грейн» за зовнішньоекономічним контрактом з митної території Євразійського економічного союзу строком з 12.04.2020 р. по 30.06.2020 р., до якого входить Російська Федерація, та лист Міністерства економічного розвитку РФ від 24.02.2022 р. № ОГ-Д12-1097 не може відповідно до положень Закону № 2473-VІІІ самостійною та достатньою підставою для висновку про існування форс-мажорних обставин, оскільки форс-мажорні обставини повинні бути підтверджені відповідними належними доказами, а саме: документом, який видається компетентним органом відповідної країни.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що позивач не підтвердив належними і допустимими доказами факту існування форс-мажорних обставин у період з 12.04.2020 р. по 30.06.2020 р.

Крім того, позивачем не надано як контролюючому органу, так й суду рішення компетентного органу про продовження строку розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, рішення компетентного органу про наявність форс-мажорних обставин у період дії зовнішньоекономічного договору, та рішення про прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку.

Враховуючи, що приписами статті 13 Закону № 2473-VІІІ визначено перелік підстав, за наявності яких зупиняється строк нарахування пені, або платник звільняється від відповідальності за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а судом не встановлено в межах спірних правовідносин таких підстав, суд погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність нарахування позивачу пені спірним податковим повідомленням-рішенням.

Доводи апелянта зводяться до неврахування судом першої інстанції наявності форс-мажорних обставин, якими позивач вважає заборону вивозу з митної території Євразійського економічного союзу строком з 12.04.2020 р. до 30.06.2020 р. грачихи, встановлену рішенням № 43 від 31.03.2020 р. Колегії Євразійської економічної комісії, спростовані приведеними вище висновками суду стосовно того, що наявність форс-мажорних обставин має доводиться певними (належними) доказами, яких позивачем не надано.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріо» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 р. в справі № 160/1869/22 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 р. в справі № 160/1869/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріо» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 10.10.2022 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 10.10.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко