Справа № 240/16438/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2022-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Ружинської селищної ради Житомирської області щодо ненадання обґрунтованої письмової відповіді з результатами перевірки та інформацією про суть прийнятих рішень відносно звернення направленого ОСОБА_1 в установленому Законом порядку на адресу Ружинської селищної ради Житомирської області 14.06.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,5 гектара у власність ОСОБА_1 в тому числі: 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Ружинську селищну раду Житомирської області повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 14.06.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,5 га у власність ОСОБА_1 в тому числі: 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 , будинок та надати ОСОБА_1 обґрунтовану письмову відповідь на його звернення від 14 червня 2021 року з результатами перевірки та інформацією про суть прийнятих рішень відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та Конституції України.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся до Ружинської селищної ради Житомирської області з заявою (клопотанням) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,5 гектара у власність в тому числі: 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На своє звернення позивач отримав відповідь, однак вважає її неповною та необґрунтованою, вважає, що відповідачем неналежним чином розглянуто його звернення, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
06.12.2021 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання Ружинської селищної ради Житомирської області про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відмовлено.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 14.06.2021 позивач звернувся до Ружинської селищної ради Житомирської області із заявою (клопотанням) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,5 га у власність позивача, в тому числі: 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).
Вказана заява (клопотання) була мотивована тим, що на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого 28.10.2020 Карабчиївською сільською радою Житомирської області та акта приймання-передачі нерухомого майна від 19.10.2020, ОСОБА_1 набув право власності на об`єкт житлової нерухомості будівля, хата на пасіці, загальною площею 11,9 кв.м. та житловою 11,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також, на думку позивача, відповідно до статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
На вказане звернення позивачем отримано відповідь від Ружинської селищної ради Житомирської області, оформлену листом від 09.07.2021 №Т-1379 (а.с.9).
Позивач, вважаючи, що надана йому відповідь є неповною та необ`єктивною, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та перевіряючи дії відповідача на відповідність частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно зі статтею 5 Закону України від 02.10.1992 №2657-XII «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Відповідно до частин 1, 2 статті 7 Закону України від 02.10.1992 №2657-XII «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.
Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.
Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чинним і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Порядок розгляду звернень визначено частиною 1 статті 15 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Статтею 19 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади зобов`язані:
- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Судом встановлено, що позивач 14.06.2020 звернувся до відповідача із заявою (клопотанням) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,5 гектара у власність в тому числі: 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 0,25 га для ведення особистого селянського господарства під нерухомим житловим майном, що належить позивачу на праві приватної власності.
Відповідач, розглянувши вказане звернення, не надав у ньому повної, обґрунтованої відповіді щодо земельної ділянки на якій розташовано житловий будинок позивача та яка відповідно до статті 120 Земельного кодексу України переходить у власність або користування до власника нерухомого майна.
Поза увагою відповідача також залишилось питання передачі у користування (оренду) ТОВ "СІГНЕТ-ЦЕНТР" земельної ділянки, на якій як вказує позивач розташований його житловий будинок, та зміна цільового призначення даної земельної ділянки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (частина 4 статті 15 Закону №393/96-ВР).

В порушенням вимог вказаної норми відповідач не роз`яснив порядок оскарження прийнятого ним рішення за результатом розгляду клопотання ОСОБА_1 та послався на норми статті 118 Земельного кодексу України, без конкретизації її частини, що дає підстави для висновку про надання відповідачем неповної та необґрунтованої відповіді на звернення позивача.

Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами дотримання вимог чинного законодавства щодо розгляду звернення позивача, у зв`язку з чим суд вважає наявними підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду належним чином звернення позивача.

З огляду на встановлені обставини справи, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме у сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області (вул.Бурди, 44, смт.Ружин, Житомирська область, 13600, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Ружинської селищної ради Житомирської області щодо ненадання обґрунтованої письмової відповіді з результатами перевірки та інформацією про суть прийнятих рішень відносно звернення від 14.06.2021 ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради Житомирської області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,5 гектара у власність ОСОБА_1 в тому числі: 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Ружинську селищну раду Житомирської області повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 14.06.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,5 га у власність ОСОБА_1 в тому числі: 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , та надати ОСОБА_1 обґрунтовану письмову відповідь на його звернення від 14.06.2021 з результатами перевірки та інформацією про суть прийнятих рішень відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ружинської селищної ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 908,00 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін