Справа № 640/8514/21
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8514/21 Суддя першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря Вишняк В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта Кепітал Груп» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2021, -

У С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Дніпропетровській області) звернулося у суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта Кепітал Груп» (далі - відповідач, ТОВ «Нафта Кепітал Груп») про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Нафта Кепітал Груп», застосованого рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17.02.2021.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем відмовлено у допуску до проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, що стало підставою для прийняття рішення від 17.02.2021 про застосування адміністративного арешту майна останнього.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05.02.2021 №376-п призначено проведення з 16.02.2021 фактичної перевірки ТОВ «Нафта Кепітал Груп» з питань дотримання законодавства у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів.

16.02.2021 посадовими особами позивача здійснено вихід за місцезнаходженням відповідача з метою приступити до проведення фактичної виїзної перевірки на підставі вказаного наказу, який вручено представнику відповідача, проте відповідач відмовив у допуску уповноважених осіб контролюючого органу до перевірки.

Ураховуючи недопуск уповноважених осіб до перевірки, контролюючим органом, який здійснював перевірку, складено акт відмови від допуску до проведення фактичної перевірки від 16.02.2021, який вручено представнику відповідача.

За результатами розгляду звернення управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Дніпропетровській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Нафта Кепітал Груп» на підставі положень ст. 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у зв`язку з недопущенням посадових осіб до проведення перевірки, прийнято рішення від 17.02.2021 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Нафта Кепітал Груп», що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, Західний проїзд, 5.

З метою підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Нафта Кепітал Груп», застосованого рішенням ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.02.2021, останній звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду із позовом про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту, накладеного рішенням контролюючого органу від 17.02.2021, лише 26.03.2021 року, тобто після спливу строку у 96 годин після прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, протягом якого судом має бути перевірена обґрунтованість цього рішення, та після припинення застосованого ним адміністративного арешту в силу вимог пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 ПК України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені ст. 94 ПК України.

Згідно з п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у п. 94.5 цієї статті (п. 94.3 ст. 94 ПК України).

Пунктом 94.2 ст. 94 ПК України передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.4 ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно з п. 94.5 ст. 94 ПК України умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї ст., приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Пунтом 94.10 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

За правилами п. 94.19.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом строку, зазначеного у п. 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (пункт 94.21 ст. Кодексу).

Згідно із ст. 283 КАС України передбачено право звернення податкових органів до суду із заявою щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (ч. 2 ст. 283 КАС України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що за наявності відповідних умов, визначених у п. 94.2 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже у цьому випадку відсутні відповідні обставини, з якими положення ст. 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду із позовом про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Нафта Кепітал Груп», накладеного рішенням контролюючого органу від 17.02.2021, лише 26.03.2021 (про що свідчить відбиток поштового календарного штемпеля на конверті), тобто після спливу строку у 96 годин після прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, протягом якого судом має бути перевірена обґрунтованість цього рішення, та після припинення застосованого ним адміністративного арешту в силу вимог пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 ПК України, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2020 у справі №805/4974/18-а, від 16.12.2020 №820/5045/18, від 13.01.2021 у справі №520/9872/18, від 14.01.2021 у справі №815/3986/16.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 139, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді А.М. Горяйнов

О.Є. Пилипенко