Справа № 275/269/22
Суддя: Лівочка Л. І.
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/269/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Василенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області адміністративну справу № 275/269/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 653904 від 10.06.2022 року, винесеної інспектором СРПП СПД №1 ВП №2 ЖРУП капітаном поліції Грибом О. до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнення накладено за те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом маркм "Рено Логан" д.р.н. НОМЕР_1 , 10.06.2022 року о 12 годині 45 хвилин по вулиці М. Іларіона,11 в смт. Брусилів здійснив зупинку безпосередньо на перехресті вулиці. Чим порушив п.п. 15.5 ПДР України, та автомобіль був необладнаний вогнегасником, отже скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122, ст.125 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, він 10.06.2022 року перебував на автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_1 в смт. Брусилів на вулиці М.Іларіона, і його автомобіль був припаркований, однак не на перехресті вулиці, а напроти приміщення магазину, яка має вивіску "Меблі". Зазначений магазин знаходиться на відстані більше 50 метрів від перехрестя вулиці М. Іларіона, а тому будь-яким чином порушити Правила дорожнього руху він не міг.

Позивач заперечував, що ним вчинено порушення Правил дорожнього руху, але працівник поліції ніяким чином не відреагував, протокол про вчинення адміністративного правопорушення не склав та будь-яких доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення не надав.

В оспорюваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 було вчинено порушення п.п.15.5 Правил дорожнього руху, що не відповідає обставинам справи, так як зазначений пункт Правил дорожнього руху передбачає, що ставити транспортні засоби під кутом до краю проїзної частини дозволяється в місцях, де це не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів.

Біля тротуарів або інших місць із пішохідним рухом ставити транспортні засоби під кутом дозволяється лише передньою частиною, а на підйомах тільки задньою частиною.

В описовій частині даної постанови вказується, що він здійснив зупинку безпосередньо на перехресті вулиці. Таким чином описова частина постанови не співпадає з правовою нормою , яку застосовано співробітником поліції.

Крім того, не розглянувши належним чином на місці його дії щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, та не винісши на місці постанови про вчинення ним адміністративного правопорушення, і не вручивши, як цього вимагає КУпАП йому копії постанови на місці її винесення, інспектор поліції позбавив його права на оскарження.

Позивач просив визнати постанову серії БАБ № 653904 від 10.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором з РППСПД №1 ВП №2 ЖРУП капітаном поліції Грибом О.В. протиправною та скасувати.

15.07.2022 до суду надійшов відзив Головного управління національної поліції в Житомирській області на позов, в якому відповідач позов не визнав з тих підстав, що жодних доказів на обгрунтування позову позивачем не надано. Зазначено, що інспектором поліції Грибом О.В. при винесенні оскаржуваної постанови були враховані всі необхідні обставини. Докази вчинення правопорушення позивачем за ст. 122, ст. 125 КУпАП належним чином були зібрані та встановлені, винесення постанови на місці зупинки відповідає вимогам законодавства, Вказали, що відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, доводи позову не являються суттєвими для вирішення справи, позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Відповідач просив в задоволенні позову відмовити та розгляд справи проводити без його участі.

Позивач ОСОБА_1 , та його представник - адвокат Штундюк О.А., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися.

Від представника позивача -адвоката Штундюка О.А. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. .

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

10 червня 2022 року інспектор СРПП ВПД №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Грибом О. В. виніс постанову серії БАА №653904 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КУпАП, з застосуванням ст. 36 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Протокол про адміністративне правопорушення не оформлювався, згідно графи 7 додатки до постанови відсутні.

Як слідує з постанови 10 червня 2022 року о 12 годині 45 хвилин в смт. Брусилів по вул. М. Іларіона,11 ОСОБА_2 здійснив зупинку безпосередньо на перехресті вулиці, чим порушив п.п. 15.5 ПДР України, та автомобіль був необладнаний вогнегасником.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом даного спору є правомірність дій суб"єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обгрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 125 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 15.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що ставити транспортні засоби під кутом до краю проїзної частини дозволяється в місцях, де це не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів.

Згідно до ст. 125 КУпАП адміністрпативна відповідальність настає за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 14 Закону України " Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов"язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також не створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України " Про долрожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України " Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1,2,3 статті 122, статті 125 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи пре адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, наявність якої доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватися принципом " поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі "Кобець проти України".

Доказування має випливати з сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів і показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, в адміністративному процесі, як виняток з загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дії чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень, встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб"єкта владних повноважень обов"язок, аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, що свідчать про його правомірні дії.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Судом встановлено, що вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення, зафіксовано лише в оскаржуваній постанові та не підтверджується жодними іншими належними доказами.

Зважаючи на те, що будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення визначеного у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , до постанови та відзиву не додано, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення не може бути, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, так як постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, то в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Для підтвердження порушення, вказаного у оскаржуваній постанові, відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, фото чи відеозапис події на якому чітко вбачався би факт правопорушення чи пояснення очевидців даного правопорушення. Проте, будь- яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 122 та 125 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, всупереч вимог ст.ст.77,78 КАС України відповідачем не надано.

За таких обставин постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ

№ 653904 від 10.06.2022 року, винесена інспектором СРПП СПД №1 ВП №2 ЖРУП капітаном поліції Грибом О.В., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ст.125 КУпАП, підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 та п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) (п. 2) або закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3).

За таких обставин, постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Постанову серії БАБ № 653904 від 10 червня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором з РПП СПД №1 ВП №2 ЖРУП капітаном поліції Грибом Олексієм -визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122,ст.125 КУпАП - закрити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Сьомого апеляційного адмінстративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І Лівочка