Справа № 380/12225/22
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2022-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 24.05.2021 № 664, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерство внутрішніх справ України по Львівській області", з урахуванням 88 % відповідної суми грошового забезпечення, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 № 380/11102/20 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зобов`язано здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст. 63 Закону № 2262-XII у порядку та розмірах, визначених Постановою КМУ № 103, виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 88% суми грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. На підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19 Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області" позивачу видано нову довідку про розмір грошового забезпечення від 24.05.2021 № 664. Проте, відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії згідно вказаної довідки, виходячи із 70 % суми грошового забезпечення. Позивач вважає зменшення відсоткового розміру пенсії незаконним, а тому просить задовольнити позовні вимоги, зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії у розмірі 88 % суми грошового забезпечення.

Ухвалою від 12.09.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалу від 12.09.2022 про відкриття провадження у справі відповідач отримав 12.09.2022.

Відповідач не скористався наданим йому правом подання відзиву, і станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області по лінії МВС України.

Пенсія призначена з 31.07.2005 у розмірі 88 % суми грошового забезпечення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №380/11102/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 88 % до 70 % суми грошового забезпечення ОСОБА_1 . Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88% суми грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Також рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №380/11102/20 встановлено, що ОСОБА_1 при призначенні пенсії у 2005 році набув право на виплату пенсії у розмірі 88 % суми грошового забезпечення. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії є незмінним.

На виконання рішення від 29.01.2021 у справі № 380/11102/20, ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 як пенсіонеру ОВС, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Отже, обставини того, що ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії у розмірі 88 % суми грошового забезпечення, встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі № 380/11102/20, яке набрало законної сили 26.04.2021, відтак, відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України, такі обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Разом з цим, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №380/10931/21 позов ОСОБА_1 задоволений. Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ у Львівській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 із 01.12.2019, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці виданій Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області" від 24.05.2021 № 664 про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із 01.12.2019 відповідно до довідки від 24.05.2021 № 664 про розмір грошового забезпечення, виданій Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області", та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення від 08.09.2021 у справі № 380/10931/21, Головне управління ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розміру 70 % суми грошового забезпечення замість раніше призначених 88%.

На звернення позивача про перерахунок пенсії у розмірі 88% грошового забезпечення з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки від 24.05.2021 № 664, Головне управління ПФУ у Львівській області листом від 16.06.2022 відмовило позивачу у такому перерахунку.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про порушення його прав, суд враховує таке.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ), в редакції, чинній на час призначення пенсії) є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військові службі в органах внутрішніх справ, та в органах цивільного захисту.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) Особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, кримінально-виконавчої системи України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 2 вказаного закону передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звільнений у відставку у званні "капітан", та йому призначена пенсія за вислугу років з 31.07.2005 у розмірі 88 % суми грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Пунктом 8 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 01.10.2011 року до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70", відповідно.

Пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.05.2014 року до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифру "80" замінено цифрою "70".

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії з 88 % до 70 % суми грошового забезпечення відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Внесені Законом № 1166-VІІ зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій. Тому відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати норми ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній станом на час набуття позивачем права на пенсію у розмірі 88%, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення.

Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.

Положеннями ч. 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 88 % до 70 % суми грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Під час розгляду справи суд також враховує, що Конституційним Судом України у рішеннях від 06.07.1999 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 та від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 сформовано правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У рішенні від 20.03.2002 № 5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. У рішенні від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 Конституційним Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття" звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третьої статті 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Одним із основних аспектів відповідальності держави перед людиною є забезпечення чіткого виконання законів, прийнятих її законодавчими органами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача законних підстав для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії ОСОБА_1 з 88 % на 70 % при здійсненні її перерахунку згідно із довідкою від 24.05.2021 № 664.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим, у разі надання пенсійним органом доказів, які свідчать, що спірні рішення, дії є правомірними, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій щодо зменшення відсоткового розміру пенсії позивача при перерахунку пенсії на підставі рішення суду.

Зважаючи на встановлення протиправності дій відповідача при перерахунку пенсії, з метою ефективного захисту прав ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 88 % до 70%, починаючи з 01.12.2019, при перерахунку пенсії згідно довідки від 24.05.2021 № 664 про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерство внутрішніх справ України по Львівській області".

Відтак, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки від 24.05.2021 № 664, виходячи з розміру 88 % суми грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-8, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) з 88 % до 70 % суми грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області" від 24.05.2021 №664, виходячи з розміру 88 % суми грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.