Справа № 240/5436/22
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Житомир

справа № 240/5436/22

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації в особі Департаменту соціального захисту населення, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області та Житомирської обласної державної адміністрації та Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування відмов, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації за №12Ш-4505 від 18.11.2021 про відмову у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії;

- визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради №530/19.5 від 15.02.2022 направити подання до комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами щодо видачі посвідчення як особі з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесених до категорії І, щодо яких установлено причинний зв"язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, видаються посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорії 1) серії Б синього кольору;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради прийняти документи та направити до Житомирської обласної державної адміністрації подання для вирішення питання щодо видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (1 категорії);

- зобов"язати комісію Житомирської обласної державної адміністрації з визначення осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї вчинити дії щодо видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та має посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи. 02.11.2017 йому встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС. У зв`язку із зазначеним, звернувся до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області та до Житомирської обласної державної адміністрації з відповідними заявами про видачу посвідчення особи потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Проте, у відповідь на звернення отримав від відповідачів листи, відповідно до змісту яких, йому відмовлено у встановленні статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення.

Позивач стверджує, що відмови управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області та Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації не ґрунтуються на вимогах законодавства та є протиправними.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 04.04.2022 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області 11.05.2022 надіслало до суду відзив на позовну заяву за вх.№21027/22, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що законодавцем визначено вичерпний перелік органів, що мають право на встановлення причинного зв"язку між погіршенням стану здоров"я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи. Однак позивач на момент встановлення інвалідності не мав статусу потерпілого від наслідків Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Житомирська обласна державна адміністрація 17.05.2022 надіслала до суду відзив на позовну заяву за вх.№22292/22, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що Житомирська обласна державна адміністрація видає посвідчення на підставі рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, за поданням районної державної адміністрації, а не безпосередньо Департаменту праці, соціальної та сімейної політики. Оскільки на розгляд Комісії подання з документами позивача не надходили, то відповідно жодного рішення про відмову позивачу у наданні статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та у видачі відповідного посвідчення, не приймалося.

Саме тому, Житомирська обласна державна адміністрація та Департамент соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації не є належними відповідачами у справі.

Ухвалою суду від 01.09.2022 залучено до участі у справі як другого відповідача - Житомирську обласну державну адміністрацію.

30 вересня 2022 року Департамент соціального захисту населення надіслав до суду відзив на позовну заяву за вх.№48032/22, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що Департамент соціального захисту населення взагалі не уповноважений приймати вказані рішення. Приймати рішення про визнання особи, як постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи має право лише комісія Житомирської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших категорій громадян.

Згідно з положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області 31.08.2007 (а.с.6).

02 жовтня 1997 року Житомирським обласним виконавчим комітетом ОСОБА_1 видано посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Відповідно до експертного висновку обласної дитячої спеціалізованої ЛКК по становленню причинного зв"язку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 27.12.2000 №12/109 на засіданні комісії встановлено причинний зв"язок захворювання позивача із впливом аварії на ЧАЕС (а.с.15).

Окрім того, експертним висновком обласної спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії по визначенню причинного зв"язку хвороб та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок Чорнобильської катастрофи №16345 від 09.12.2010 на засіданні комісії №547 від 02.12.2010 ОСОБА_1 встановлено причинний зв"язок захворювання позивача із впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 16).

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №919992 від 02.11.2017 позивачу встановлено з 26.09.2017 третю групу інвалідності у зв"язку із захворюванням, пов`язаним із впливом аварії на ЧАЕС, з дитинства (а.с.17).

У зв"язку з зазначеним позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації щодо видачі посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б.

Листом від 18.11.2021 №12Ш-4505 "Про розгляд звернення" Департамент соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації повідомив позивача, що відповідно до п.11 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категоріям громадян» від 11.07.2018 №511 посвідчення видається облдержадміністраціями на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених ними.

Також зазначено, що позивачу необхідно звернутися до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання для оформлення відповідних документів, які будуть розглянуті комісією при Житомирській обласній державній адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.18-19).

В свою чергу, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради в Житомирській області листом від 15.02.2022 за №530/19.5 повідомило позивачу про відмову у видачі посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, у зв"язку з тим, що до настання повноліття позивачу встановлено зв"язок з наслідками аварії на ЧАЕС лише захворювання, без встановлення інвалідності, окрім того на день подання документів до медико-соціальної експертної комісії для встановлення групи інвалідності у зв"язку із захворюванням, яке пов"язане із наслідками Чорнобильської катастрофи, позивач не мав статусу потерпілого від аварії на ЧАЕС, оскільки дитяче посвідчення серії Д, оформлене на її ім"я втратило чинність після досягнення повноліття (а.с.20).

Не погоджуючись із зазначеними відмовами відповідачів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон України №796-ХІІ).

Відповідно до статті 9 Закону України №796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 11 Закону України №796-ХІІ встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу), визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

Згідно зі статтю 27 Закону №796-ХІІ до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які:

1) евакуйовані із зони відчуження, у тому числі діти, які на момент евакуації знаходились у стані внутріутробного розвитку;

2) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше одного року у зоні безумовного (обов`язкового) відселення;

3) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше двох років у зоні гарантованого добровільного відселення;

4) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше трьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю;

5) народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, або народжені матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

6) хворі на рак щитовидної залози незалежно від дозиметричних показників, а також хворі на променеву хворобу;

7) одержали дозу опромінення щитовидної залози внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка перевищує рівні, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Згідно із положеннями статті 12 Закону України №796-ХІІ причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті. На встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа: зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону; народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих; хворих на рак щитовидної залози.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України №796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Пунктом 8 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (далі - Порядок №51), який в період його чинності до 25.07.2018 регулював правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено наступне.

Неповнолітнім дітям, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, видаються посвідчення жовтого кольору, серія Д . Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням, відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) особам, зазначеним у ст.27 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", категорії встановлюються відповідно до ст. 14 зазначеного Закону, а посвідчення видаються згідно з цим Порядком.

Згідно з п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551, який набрав чинності з 25.07.2018 (далі - Порядок №551) посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Абзацом 5 п.3 Порядку №551 передбачено, що особам з інвалідністю видаються посвідчення категорії 1 із зазначенням групи інвалідності та строку, на який установлено інвалідність.

Відповідно до абз.3 п.8 Порядку №551 особам, зазначеним у статті 27 Закону, категорії встановлюються після досягнення повноліття (в разі одруження або укладення трудового договору в передбачених законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з дати реєстрації шлюбу або укладення трудового договору згідно із законодавством) відповідно до статті 14 Закону, а посвідчення видаються згідно з цим Порядком.

Згідно з п.11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії). Посвідчення видаються: особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до абз.5 п.11 Порядку №551 рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Пунктом 14 Порядку №551 визначено, що рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами.

Матеріали справи свідчать, що згідно з експертним висновком обласної спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії по визначенню причинного зв"язку хвороб та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок Чорнобильської катастрофи №16345 від 09.12.2010 на засіданні комісії №547 від 02.12.2010 ОСОБА_1 встановлено причинний зв"язок захворювання позивача із впливом аварії на ЧАЕС та відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №919992 від 02.11.2017 позивачу встановлено з 02.11.2017 третю групу інвалідності у зв"язку із захворюванням, пов`язаним з впливом аварії на ЧАЕС.

Суд зауважує, що 03 жовтня 1997 року Житомирським виконавчим комітетом ОСОБА_1 видано посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що нездійснення заміни дитячого посвідчення особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи у встановленому порядку після досягнення ОСОБА_1 повноліття не може ставити в залежність його права на користування належними йому пільгами.

З огляду на викладене, оскільки причиною захворювання, яке призвело до інвалідності позивача, є вплив аварії на Чорнобильській АЕС, що встановлено експертною комісією МОЗ України, суд дійшов висновку, що позивач набув право на встановлення йому статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №826/3650/17 та від 30.10.2018 у справі №826/13094/16.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області у листі від 15.02.2021 №530/19.5 фактично відмовлено позивачу в прийнятті документів та оформленні подання до Житомирської обласної державної адміністрації для прийняття рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1), тим самим вирішивши питання щодо наявності чи відсутності підстав для видачі посвідчення, яке належить до компетенції обласних державних адміністрації.

З огляду на зазначене, відмова управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, викладена у листі від 15.02.2022 №530/19.5, щодо видачі позивачу посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1) є протиправною та підлягають скасуванню.

Проте, як свідчать матеріали справи та з урахуванням змісту положень п.11 Порядку №551, Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації та Житомирська обласна державна адміністрація не здійснювали розгляд заяви позивача безпосередньо у порядку встановленому Порядком №551, отже рішення щодо наявності чи відсутності підстав для видачі позивачу посвідчення Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації та Житомирська обласна державна адміністрація не приймали.

Судом встановлено, що лист Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації від 18.11.2021 №12Ш-4505 носить лише інформативний характер та не є актом індивідуальної дії відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги до Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації не є обґрунтованими, та як наслідок, не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Комісії Житомирської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вчинити дії щодо видачі позивачу посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорії), суд зазначає наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Союзу державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд зазначає, що прийняття рішення про встановлення статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі відповідного посвідчення 1-ї категорії є повноваженнями Житомирської обласної державної адміністрації за сукупності спільних дій Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації та Комісії Житомирської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України, критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині зобов`язання Комісії Житомирської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вчинити дії щодо видачі посвідчення, є передчасними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Однак зважаючи на наявність протиправної відмови управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради у Житомирській області та враховуючи необхідність ефективного способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за можливе зобов"язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області прийняти від ОСОБА_1 документи та направити до Житомирської обласної державної адміністрації подання для вирішення питання щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (1 категорії), з урахуванням висновків суду у даній справі.

Приписами ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягуються з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_3 ) до Житомирської обласної державної адміністрації в особі Департаменту соціального захисту населення (майдан С.П. Корольова, 3/14,Житомир,10014, ), Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради (вул.Шевченка, буд.8, м.Коростень, 11500, ) та Житомирської обласної державної адміністрації (майдан С.П. Корольова, 3/14,Житомир,10014, ) про визнання протиправними та скасування відмов, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову у видачі ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (1 категорії), викладену у листі управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 15.02.2022 №530/19.5.

Зобов"язати управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області прийняти від ОСОБА_1 документи та направити до Житомирської обласної державної адміністрації подання для вирішення питання щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (1 категорії), з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 12 жовтня 2022 року.

Суддя А.В. Горовенко