Справа № 120/5101/22
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 жовтня 2022 р. Справа № 120/5101/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27 червня 2022 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що маючи 30-річний трудовий стаж роботи та з досягненням 60-ти річного віку, 03.06.2022 звернулася до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак 24.06.2022 рішенням пенсійного органу позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки до трудового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі з 01.07.1981 по 22.02.1993, так як в архівній довідці у прізвищі не повністю зазначено по-батькові.

Таку відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивач вважає протиправною.

Ухвалою суду від 07.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію рішення №00 від 03.06.2022 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1

19.07.2022 відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки стаж позивача становить 27 років 07 місяців 20 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Крім того, представник зазначив, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу №00 від 03.06.2022 винесене Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.

Ухвалою суду від 30.08.2022 залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.

20.09.2022 представник Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки до страхового стажу позивачки не враховано періоди трудової діяльності в СТОВ «Нива» з 01.07.1981 по 22.02.1993, оскільки в архівний довідці виданій об`єднаним трудовим архівом Літинського району Вінницької області від 08.04.2022 №01-19/267 про період роботи та заробітну плату вказано особу ОСОБА_1 (по батькові не вказано), інших документів на підтвердження зазначеного періоду роботи, визначених порядком №637 позивачкою надано не було, а тому призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.06.2022 немає.

Крім цього відповідач просив суд провести розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін та в режимі відеоконференції в порядку ст. 195 КАС України.

Ухвалою суду від 26.09.2022 у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін у режимі відеоконференції відмовлено.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 03.06.2022 позивач звернулася до відділу обслуговування громадян №12 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії позивачка надала трудові книжки серії НОМЕР_1 від 20.05.1984, серії НОМЕР_2 від 30.04.1983, диплом серії НОМЕР_3 , архівні довідки об`єднаного трудового архіву Літинського району Вінницької області від 08.04.2022 №01-19/267 про період роботи та заробітну плату та від 13.11.2019 №01-19/857 про реорганізацію СТОВ «Нива», архівні довідки Вінницького обласного центру зайнятості №53, №54 від 06.04.2022 та №55 від 07.04.2022.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №00 від 03.06.2022 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 29.05.2022 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи 29 років, передбаченого ст. 26 Закону №1058-1V, оскільки до страхового стажу позивачки не враховано періоди трудової діяльності в СТОВ «Нива» з 01.07.1981 по 22.02.1993, так як в архівній довідці виданій об`єднаним трудовим архівом Літинського району Вінницької області від 08.04.2022 N01-19/267 про період роботи та заробітну плату вказано особу ОСОБА_1 (по батькові не вказано).

Про прийняте рішення позивачку повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.06.2022 №0200-0214-8/404789.

Вважаючи рішення відповідача №00 від 03.06.2022 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Стаття 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає серед іншого, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, право на призначення пенсії мають особи, які досягли 60 років і за наявності страхового стажу та така призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Під час роботи позивача з 29.07.1993 діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110 (далі - Інструкція №58).

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (пункт 1.1 Інструкції №58).

При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 за №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 2.2. Інструкції №58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Згідно пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , 20.05.1984 ОСОБА_2 прийнята членом колгоспу на роботу завідуючого МТФ в с. Кулига « 40 річчя Жовтня» (запис №1), 21.04.1988 переведена оператором машинного доїння с. Кулига (запис №2), 18.02.1992 переведена завідуючою кормовим двором (запис №3) та була звільнена з роботи за угодою сторін відповідно п. 1 ст. 36 КЗпП України 27.02.2003.

Дата заповнення книжки 20.05.1984.

27.03.1993 колгосп «40-річчя Жовтня» с. Кулига реорганізований у колективне с/г підприємство «Нива», згідно рішенням зборів уповноважених, що підтверджується записом у трудовій книжці.

Також згідно з архівною довідкою Об`єднаного трудового архіву Літинського району Вінницької області від 13.11.2019 №01-19/857 колгосп « 40-річчя Жовтня» с. Кулига 23 лютого 1993 року рішенням 23.02.1998 уповноважених колгоспу (Протокол №1 від 23.02.1993) реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство (KCП) «Нива». Рішенням загальних зборів КСП «Нива» (Протокол №1 від 05.02.2000) було реорганізовано в сільськогосподарське товариство в обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Нива». Постановою Господарського сулу Вінницької області від 24.12.3104 СТОВ «Нива» визнано банкрутом і ліквідовано.

Обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивача вказаного у його трудовій книжці, з підстав того, що вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок (відсутність на титульному аркуші дати народження, дати видачі трудової книжки, підписів власника та особи, відповідальної за видачу трудової книжки).

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист - призначення пенсії за віком на загальних підставах. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Так, судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 у період з 20.05.1984 по 27.02.2003 працювала у колгоспі.

Для підтвердження даного факту, ОСОБА_1 також надала уточнюючу довідку Літинського трудового архіву Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 08.04.2022 №01-19/267, згідно якою у документах СТОВ «Нива» с. Гулига за 1981, 1984-2003 роки значиться ОСОБА_1 , де вказано, що її трудовий стаж становив період з 1981 по 2003.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області не зараховано період роботи в колгоспі з 01.07.1981 по 22.02.1983, оскільки в довідці 08.04.2022 №01-19/267 не повністю зазначено по батькові.

Суд звертає увагу, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.

Судом при перевірці записів трудової книжки серії НОМЕР_4 не встановлено будь-яких виправлень, які б потребували уточнюючих документів, а тому не зарахування стажу роботи позивача, у зв`язку з тим, що в уточнюючій довідці неповністю записано по-батькові є протиправним.

Разом із тим, якщо органи Пенсійного фонду мають сумніви у достовірності даних, то не позбавлені права з власної ініціативи витребовувати від підприємств та організацій необхідні відомості для перевірки наданих їм даних для призначення пенсії, в тому числі за заявою особи.

Суд зазначає, що уточнююча довідка може тільки підтвердити записи що внесені до трудової книжки, основним документом для підтвердження трудового стажу все ж залишається трудова книжка. Однак із записів трудової книжки серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 не вбачається за можливе встановити її період роботи у колгоспі з 1981 року, адже перший запис про прийняття до членству колгоспу зроблений 20.05.1984.

У трудовій книжці серії НОМЕР_5 також не міститься записів про роботу у колгоспі ОСОБА_1 з 1981 року.

А тому, Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області слід зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 спірний період її роботи в колгоспі, однак з 20.05.1984.

Як зазначено у пп. 5.1. п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у ч. 3ст. 129 цієї Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, як наголосив Конституційний Суд України в абзаці 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (заява № 63566/00), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (параграф 25).

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині 2 статті 2 КАС України.

Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не була надана оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити частково, а саме у спосіб визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №00 від 03.06.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, шляхом скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, на користь позивачки належить стягнути половину понесених нею судових витрат зі сплати судового збору, тобто 496,20 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №00 від 03.06.2022 у відмові ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 469,20 грн (чотириста шістдесят дев`ять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 );

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100);

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29013; ).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна