Справа № 522/5326/22
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/5326/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Одеса

У залі судових засідань № 18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Лупу В.С.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Чепіль О.С.

представника відповідача - Бойко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2022 року справа №522/5326/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 28.04.2022 року № 334575 о/с про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 28.04.2022 року № 334575 о/с про скасування посвідки на постійне проживання громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 28.04.2022 року № 64 про заборону в`їзду в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 терміном на 3 роки, зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області повідомити Державну прикордонну службу України про скасування рішення від 28.04.2022 року № 64 про заборону в`їзду в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 терміном на 3 роки, зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області повідомити Державну прикордонну службу України про скасування рішення від 28.04.2022 року № 334575 о/с про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Цю позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву.

Ухвалою від 15.08.2022 року суд перейшов до розгляду цієї справи в порядку загального провадження.

Позивач та його представник в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що оскаржуване рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 28.04.2022 року містить посилання на пункти 3 та 4 статті 12 ЗУ «Про імміграцію», на підставі яких було скасовано дозвіл на імміграцію в Україну виданий 01.02.2012 року. Проте в рішенні не вказано хто саме був ініціатором такого скасування, на підставі якого документу рішення було прийнято, та жодним чином не обґрунтуванні причини, які на думку органу, що забезпечує виконання законодавства про імміграцію, стали підставою для скасування дозволу на імміграцію. Крім того, прийняття відповідачем рішення про скасування дозволу на імміграцію №334575 о/с призвело також і до прийняття рішення № 64 про заборону в`їзду в Україну від 28.04.2022 року, яким ОСОБА_2 заборонено в`їзд в Україну терміном на 3 роки до 28.04.2025 року. З тексту рішення відомо, що підставою для його прийняття відповідач вказав ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2022 року № 3773-УІ, відповідно до якої в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю та якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні. Проте, жодного доказу того, що протягом усього проживання ОСОБА_2 разом зі своєю сім`єю на території України, та працюючи в ній на користь економічного добробуту держави, в діях позивача вбачалась будь-яка протиправна поведінка не існує, та відповідно відповідачем не надано, та не описано в оскаржуваних рішеннях. Таким чином, дане рішення було прийняте протиправно, зважаючи на відсутність законних та доведених підстав для його прийняття, передбачених ст. 13 Закону.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що за умови встановленої загрози національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні з боку громадянина Сирії ОСОБА_1 , про що зазначено в поданні Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 28.04.2022 №2757/55/114/02-2022, а також з урахуванням відсутності обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, у ГУ ДМС в Одеській області були наявні підстави до прийняття рішення від 28.04.2022 року про скасування позивачу дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні. Крім того, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області правомірно винесено рішення №64 від 28.04.2022 року про заборону в`їзду в Україну позивача громадянина Сирії ОСОБА_1 та надано докази такої правомірності з посиланнями на конкретні норми чинного законодавства. Крім того, подання Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 28.04.2022 № 2757/55/114/02-2022 не викликає сумнівів у ГУ ДМС в Одеській області, а отже мотивувальна складова прийнятих рішень має місце бути.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, суд вважає позов ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Рішенням Відділу у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в Одеській області від 01.02.2013 року уродженцю Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано дозвіл на імміграцію в Україну та документовано посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_1 (аркуші справи 11, 12).

На території України разом з позивачем проживають 4 дітей доньки - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , сини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю проживає на території України у квартирі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належить йому на підставі права приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.07.2015 року індексний номер 41583593 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.07.2015 року, індексний номер 41583686 (аркуші справи 14-15).

28.04.2022 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області прийнято рішення № 334575 о/с про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , яким на підставі пунктів 3, 4 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» позивачу скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 01.02.2012 року, та на підставі вимог п.п. 1 п. 64 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №321 позивачу скасовано посвідку на постійне проживання № НОМЕР_1 (аркуш справи 36).

Крім того, рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 64 про заборону в`їзду в Україну від 28 квітня 2022 року заборонено громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 в`їзд в Україну терміном на 3 роки до 28.04.2025 року (аркуш справи 37).

Позивач не погодився із прийнятими відповідачем рішеннями та звернувся до суду з цим позовом.

Щодо прийнятого відповідачем рішення від 28.04.2022 року № 334575 о/с про скасування дозволу на імміграцію в Україну суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 19, 26 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються ти ми самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно із ч.1 ст.3, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції.

Квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріях іммігрантів - особи, які є повнорідними братом чи сестрою, дідом чи бабою, онуком чи онукою громадян України.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Процедура провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію визначена «Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983.

Відповідно до п. 21, 22, 23 «Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також у разі необхідності запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію.

З матеріалів справи вбачається, що від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області на адресу ГУ ДМС в Одеській області надійшло подання №2757/55/114/02-2022 від 28.04.2022 року про скасування дозволу на імміграцію в Україні, посвідки на постійне проживання, примусове повернення, видворення та заборону в`їзду на територію України громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із вказаного подання вбачається, що громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 прибув в Україну з метою вчинення протиправної діяльності, направленої на дестабілізацію громадського порядку в Україні, шляхом підбурення до масових безпорядків, організацією масових протестів та заколотів, які можуть призвести до підриву державності та направленні на повалення державного ладу України.

Крім того, позивач має намір прибути до західних регіонів України, де шляхом підбурення вихідців з Російської Федерації та близьких їм осіб, планує створити масові протести та спротиви біля місцевих державних адміністрацій, що може призвести до чисельних порушень громадського порядку та дестабілізації в середині держави, тим самим призвести до порушень конституційних прав громадян України та інших осіб, які тимчасово чи постійно проживають в Україні.

У відповідності до п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію», п. 21, 23 Порядку провадження, п.п. 1 п. 64, п.п. 4 п. 72 Порядку оформлення 28.04.2022 року начальником ГУДМС України в Одеській області затверджено висновок щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Сирії ОСОБА_1 .

Так, рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянина Сирії ОСОБА_1 від 28.04.2022 року №334575 о/с прийнято на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Згідно із п.п. 1 п. 64, 65, 67 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321, посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України «Про імміграцію».

Рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби.

При цьому, відповідно до п. 68 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321, іноземець або особа без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про скасування посвідки, у випадку, зазначеному в підпункті 1 пункту 64 цього Порядку, повинні зняти з реєстрації місце проживання, здати посвідку та виїхати за межі України в місячний строк з дня отримання рішення про скасування дозволу на імміграцію.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»: в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, зокрема, в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю, якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Згідно із п.п. «б» п. 4, п. 5, 6 «Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства», затвердженої наказом МВС №1235 від 17.12.2013 року, рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за ініціативою, зокрема, підрозділів кримінальної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності».

Після отримання даних, які обґрунтовують необхідність заборони в`їзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у пункті 4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу: а) громадянство (підданство); б) прізвище, ім`я (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян Російської Федерації та Республіки Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею); в) дата народження (день, місяць, рік); г) стать; ґ) місце проживання; д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий; е) відомості, які згідно з абзацами другим, третім та сьомим частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" дають підстави для прийняття рішення про заборону особі в`їзду в Україну; є) запропонований строк заборони в`їзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобов`язань перед юридичними або фізичними особами в Україні)».

Рішення про заборону в`їзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону в`їзду в Україну, за формою, наведеною у додатку до цієї Інструкції.

Відповідно до п. п. 6, 9, 19 ст. 1, п. 5 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 12, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про національну безпеку України» загрози національній безпеці України - явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України.

Національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Стратегія національної безпеки України - документ, що визначає актуальні загрози національній безпеці України та відповідні цілі, завдання, механізми захисту національних інтересів України та є основою для планування і реалізації державної політики у сфері національної безпеки.

Загрози національній безпеці України та відповідні пріоритети державної політики у сферах національної безпеки і оборони визначаються у Стратегії національної безпеки України, Стратегії воєнної безпеки України, Стратегії кібербезпеки України, інших документах з питань національної безпеки і оборони, які схвалюються Радою національної безпеки і оборони України і затверджуються указами Президента України.

Сектор безпеки і оборони України складається з чотирьох взаємопов`язаних складових: сили безпеки; сили оборони; оборонно-промисловий комплекс; громадяни та громадські об`єднання, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки. Функції та повноваження складових сектору безпеки і оборони визначаються законодавством України.

До складу сектору безпеки і оборони входять: Міністерство оборони України, Збройні Сили України, Державна спеціальна служба транспорту, Міністерство внутрішніх справ України, Національна гвардія України, Національна поліція України, Державна прикордонна служба України, Державна міграційна служба України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Служба безпеки України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Служба судової охорони, Управління державної охорони України, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, Апарат Ради національної безпеки і оборони України, розвідувальні органи України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну військово-промислову політику.

Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує громадську безпеку і порядок, охорону прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидію злочинності, а також надає визначені законом послуги з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 2, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, перебування яких на території України не дозволяється, регулюється «Інструкцією про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 №1235, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за №25/24802.

В якості правової підстави для заборони в`їзду в Україну в оскаржуваному рішенні від 28.04.2022 року зазначено ч. 1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої, в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, зокрема, в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю та якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Указом Президента України від 14.09.2020 року №329/2020 введено в Стратегію національної безпеки України, відповідно до п. 19 якої Спеціальні служби іноземних держав, насамперед Російської Федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідачем стало подання Управління стратегічних розслідувань в Одеській області №2757/55/114/02-2022 від 28.04.2022 року про скасування дозволу на імміграцію в Україні, посвідки на постійне проживання, примусове повернення, видворення та заборону в`їзду на територію України.

Подання обґрунтовано тим, що відповідно до Стратегії боротьби з організованою злочинністю, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року № 1126-р, в умовах складного безпекового середовища навколо України та криміногенної ситуації всередині держави за результатами реалізації отриманої оперативної інформації, встановлено громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , який прибув в Україну, з метою вчинення протиправної діяльності направленої на дестабілізацію громадського порядку в Україні, шляхом підбурення до масових безпорядків, організацію масових протестів та заколотів, які можуть призвести до підриву державності та направлені на повалення державного ладу України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись пунктом 64 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321, Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України вбачає за доцільне прийняти рішення про примусове повернення, видворення та заборону в`їзду на територію України, скасування дозволу на імміграцію в Україну, посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , оскільки його дії несуть загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні, необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Отже подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про скасування дозволу на імміграцію в Україні, посвідки на постійне проживання, примусове повернення, видворення та заборону в`їзду на територію України підготовлене в межах компетенції, визначеної Законом України «Про Національну поліцію», та направлене відповідачу у порядку, передбаченому п. 4, 5 «Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 №1235, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за №25/24802 .

При цьому, перевірка інформації зазначеної в поданні не є обов`язковою відповідно до п. 5, 6 вказаної Інструкції.

Враховуючи те, що підставою подання є інформація Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, що позивач прибув в Україну з метою вчинення протиправної діяльності, направленої на дестабілізацію громадського порядку в Україні, шляхом підбурення до масових безпорядків, організацією масових протестів та заколотів, які можуть призвести до підриву державності та направленні на повалення державного ладу України, суд вважає обґрунтованими доводи, що своїми безпосередніми діями позивач створює реальну загрозу громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні та національним інтересам України, та з урахуванням відсутності обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин вважає, що у відповідача були достатні підстави для прийняття рішення від 28.04.2022 року № 334575 о/с про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , посвідки на постійне проживання громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , та від 28.04.2022 року № 64 про заборону в`їзду в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 терміном на 3 роки.

Крім того, оскільки необхідність заборони в`їзду позивача визначена компетентним органом, то у відповідача були відсутні обґрунтовані сумніви у його недостовірності, та підстави для проведення перевірки відсутні.

Слід зазначити, що відповідно до норм «Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983, опитування особи перед прийняттям рішення органом міграційної служби та витребування додаткових документів це є правом відповідача, а не його обов`язком, сумніви відповідача в достовірності подання були відсутні, а тому він не вчиняв таких дій.

Позивачем фактично не зазначено в чому протиправність дій відповідача при прийнятті оскаржуваних рішень, а їх протиправність зводиться за твердженнями позивача до необґрунтованості подання та відсутності доказів на підтвердження інформації, викладеної в ньому.

Разом з цим, позивач не оскаржує дії Національної поліції, не зазначає про оскарження подання, наявність відповідних звернень до органів МВС щодо безпідставності викладення в поданні інформації стосовно позивача.

Таким чином оскаржувані рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 28.04.2022 року № 334575 о/с та № 64 від 28 квітня 2022 року прийняті в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ГУ ДМС України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 28.04.2022 року № 334575 о/с про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 28.04.2022 року № 334575 о/с про скасування посвідки на постійне проживання громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 28.04.2022 року № 64 про заборону в`їзду в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 терміном на 3 роки, зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області повідомити Державну прикордонну службу України про скасування рішення від 28.04.2022 року № 64 про заборону в`їзду в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 терміном на 3 роки, зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області повідомити Державну прикордонну службу України про скасування рішення від 28.04.2022 року № 334575 о/с про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.10.2022 року.

Суддя Л. І. Свида

.