Справа № 380/4593/22
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/4593/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

секретар судового засідання Наум`як Х.О.,

за участю:

представника позивача Чорна Т.О.,

представника відповідача Бойко Г.В.,

розглянув у судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ11989/1354/ПД/АВ-ЛВ9465/П1354/ФС від 29 грудня 2021 року за невиконання пункту 5 припису про усунення виявлених порушень №ЛВ9465/1354/АВ/П від 14.07.2021 року;

- стягнути з Головного управління Держпраці у Львівській області понесені позивачем судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 липня 2021 року інспектором праці Головного управління Держпраці у Львівській області винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ЛВ9465/1354/ПД/АВ (далі також Припис).

Згідно з п.5 Припису у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.5 Акту в описі виявлених порушень вимог законодавства зазначено: «порушено вимоги ст.117 КЗпП України, а саме виплата належних сум працівникам проведена не в день звільнення.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням встановленого порядку, без дотримання вимог щодо оформлення результатів перевірки, а тому її належить визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою судді від 28 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомлення сторін.

Ухвалою судді від 12 квітня 2022 року суд залишив заяву про забезпечення позову без руху.

Ухвалою судді від 29 квітня 2022 суд повернув заяву про забезпечення позову.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову. Щодо твердження позивача про те, що з порушенням пункту 3 Порядку № 509 повідомлення про одержання документів від 15 листопада 2021 року № 114/1/2/11-31 було скеровано на його адресу пізніше п`ятиденного строку, однак не вказує про те як саме це завадило йому реалізувати свої права і які саме права не були (не могли бути) реалізовані.

Відповідач зазначає, що твердження позивача про протиправність оскаржуваної постанови є необґрунтованими, а позов безпідставним, оскільки в ньому позивач покликається лише на технічні неточності, які жодним чином не спростовують факту порушення законодавства про працю.

В судовому засідання представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

14 липня 2021 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області складено акт №ЛВ9465/1354/ПД/АВ та винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЛВ9465/1354/АВ/П.

Відповідно до п.5 Акту в описі виявлених порушень вимог законодавства зазначено наступне: «порушено вимоги ст.117 КЗпП України, а саме виплата належних сум працівнику ОСОБА_1 проведена не в день звільнення (31.05.2021), а 07.06.2021; виплата належних сум працівнику ОСОБА_2 проведена не в день звільнення (31.05.2021), а 07.06.2021; виплата належних сум працівнику ОСОБА_3 проведена не в день звільнення (30.06.2021), а 07.07.2021, виплата належних сум працівнику ОСОБА_4 проведена не в день звільнення (30.06.2021), а 07.07.2021; виплата належних сум працівнику ОСОБА_5 проведена не в день звільнення (22.06.2021), а 07.07.2021.

Про виправлення виявлених порушень Виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» листом №785 від 23.07.2021 повідомлено Головне управління Держпраці у Львівській області про те, що працівникам ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що підтверджується платіжною відомістю №1444 від 27.07.2021.

Підставою для проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування на підставі направлення Головного управління Держпраці у Львівській області №1260 від 30 серпня 2021 року є наказ ГУ Держпраці у Львівській області від 30.08.2021 №1267-П (контроль виконання вимог припису від 14.07.2021 №ЛВ 9465/1354/ПД/АВ/П), а предметом здійснення заходу є дотримання вимог законодавства про працю в частині виконання вимог припису.

На підставі позапланової перевірки 08 вересня 2021 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області винесено Акт №ЛВ11989/1354/РД/АВ-ЛВ9465/П1354.

У п.4 вказаного акту від 08.09.2021 в описі виявлених порушень вимог законодавства зазначено наступне:

«Пункт 5 припису № ЛВ9465/1354/АВ/П від 14.07.2021 року не виконано виплата належних сум працівнику ОСОБА_7 проведена не в день звільнення (01.08.2021), а 06.08.2021 відповідно до платіжних відомостей №1546 від 06.08.2021.

Враховуючи лист №785 від 23.07.2021 п.5 опису виявлених порушень Акту від 14.07.2021 підстав для проведення позапланової перевірки у Головного управління Держпраці у Львівській області не було, оскільки працівникам ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розрахунок здійснено відповідно до вимог законодавства враховуючи вимоги п.5 Припису №ЛВ 9465/1354/АВ/П від 14.07.2021.

Постановою вирішено накласти на Виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Львів-Захід» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» штраф у розмірі « 9000 (дев`ять тисяч)» (саме таку суму відображено у спірному рішенні) гривень.

Позивач, уважаючи вказану постанову протиправною, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ 11989/1354/ПД/АВ-ЛВ9465/П1354/ФС від 29 грудня 2021 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі Положення № 96).

Згідно із пунктом 1 Положення № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно із підпунктами 6, 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, у тому числі, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що Управління Держпраці наділено контролюючими функціями за дотриманням роботодавцями законодавства про працю.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Абзацами другим, четвертим пункту 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 4 Порядку № 509 визначено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Як встановив суд, оскаржуваною постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ11989/1354/ПД/АВ-ЛВ9465/П1354/ФС від 29 грудня 2021 року до позивача застосовано штрафні санкції за невиконання пункту 5 припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ЛВ9465/1354/АВ/П від 14 липня 2021 року.

Заперечуючи правомірність оскаржуваної постанови, позивач покликається на порушення відповідачем, установленого пунктом 3 Порядку № 509, п`ятиденного строку повідомлення суб`єкта господарювання про дату одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Так, згідно з наявним у матеріалах справи повідомленням про одержання документів № 114/1/2/11-31 від 15 листопада 2021 року уповноважена посадова особа Головного управління Держпраці у Львівській області одержала матеріали інспекційного відвідування Виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Львів-Захід» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 15 листопада 2021 року.

Вказане повідомлення про одержання документів № 114/1/2/11-31 від 15 листопада 2021 року було надіслане на адресу виробничого підрозділу «Локомотивне депо Львів-Захід» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 25 грудня 2021 року, що підтверджується штампом Укрпошти на конверті та отримано ним 30 грудня 2021 року, що підтверджується записом (порядковий № 96) в Журналі реєстрації вхідної кореспонденції.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач порушив передбачений пунктом 3 Порядку № 509 п`ятиденний строк повідомлення суб`єкта господарювання про дату одержання уповноваженою посадовою особою Головного управління Держпраці у Львівській області документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Однак суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що вказана обставина є безумовною підставою для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування, зважаючи на таке.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон № 877) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини восьмої статті 7 Закону № 877 припис обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Оскаржуваною постановою до позивача застосовано штрафні санкції саме за невиконання пункту 5 припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ЛВ9465/1354/АВ/П від 14 липня 2021 року.

Факту невиконання пункту 5 вказаного припису позивач не заперечує. Докази оскарження такого припису в адміністративному чи судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідач правомірно прийняв оскаржувану постанову з підстав невиконання позивачем вимог припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю.

В той же час несвоєчасне повідомлення відповідачем позивача про дату одержання уповноваженою посадовою особою Головного управління Держпраці у Львівській області документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 Порядку № 9, а саме акта № ЛВ11989/1354/ПД/АВ-ЛВ9465/П/1354 від 08 вересня 2021 року не нівелює встановленого факту невиконання позивачем вимог припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю, що зафіксований у такому акті.

Одним з прав суб`єкта господарювання відповідно до статті 10 Закону № 877 є право надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта.

Згідно з абзацом 12 частини 6 статті 7 Закону № 877 зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Таким чином, отримавши акт перевірки, позивач не був позбавлений можливості у разі незгоди з таким актом надати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до нього, тобто, реалізувати належне йому право на участь у процесі прийняття рішення суб`єктом владних повноважень.

Тому несвоєчасне повідомлення відповідачем позивача про дату одержання уповноваженою посадовою особою Головного управління Держпраці у Львівській області акта № ЛВ11989/1354/ПД/АВ-ЛВ9465/П/1354 від 08 вересня 2021 року жодним чином не порушило прав позивача, а також не нівелювало, не спростувало та не відмінило зафіксованих в такому акті порушень позивачем вимог законодавства про працю (неусунення вимог припису).

Натомість у позовній заяві позивач лише зазначає про порушення відповідачем, установленого пунктом 3 Порядку № 509, п`ятиденного строку повідомлення про дату одержання уповноваженою посадовою особою акта № ЛВ11989/1354/ПД/АВ-ЛВ9465/П/1354 від 08 вересня 2021 року, однак не вказує про те як саме згадане порушення завадило йому реалізувати свої права і які саме права не були (не могли бути) реалізовані через таке порушення.

Суд також відзначає, що будь-яких правових наслідків несвоєчасного повідомлення суб`єкта господарювання про дату одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 Порядку № 509, чинне законодавство не передбачає.

Так, відповідно до вимог Порядку № 509 постанова про накладення штрафу приймається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, та на підставі таких документів. Вказані вимоги Порядку № 509 відповідачем дотримані.

За таких обставин суд відхиляє твердження позивача про протиправність оскаржуваної постанови з підстав порушення відповідачем, установленого пунктом 3 Порядку № 509, п`ятиденного строку повідомлення суб`єкта господарювання про дату одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Щодо тверджень позивача про протиправність оскаржуваної постанови з підстав відсутності в оскаржуваній постанові коду ЄДРПОУ роботодавця, на якого накладено штраф, суд зазначає таке.

Форма постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджена наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 19 травня 2020 року № 920.

Така постанова повинна містити, зокрема, такі відомості як код ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, на якого накладено штраф, та суму штрафу (цифрами і словами).

Однак в оскаржуваній постанові відсутнє зазначення коду ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, на якого накладено штраф.

Такий дефект як відсутність в оскаржуваній постанові коду ЄДРПОУ суб`єкта господарювання не впливає на її правомірність.

За таких обставин суд відхиляє твердження позивача про протиправність оскаржуваної постанови з підстав відсутності в оскаржуваній постанові коду ЄДРПОУ роботодавця, на якого накладено штраф, а також зазначення суми штрафу цифрами 12000, а словами вісімнадцять тисяч.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень суд доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем дотримано наведені приписи частини 2 статті 2 КАС України, а тому правові підстави для визнання такої постанови протиправною та її скасування відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду, з посиланням на положення діючого законодавства та доводи, викладені у відзиві, безпідставність заявлених позовних вимог.

Таким чином, з огляду на викладене суд уважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з урахуванням наведених висновків суду щодо їх безпідставності.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5. п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79007) до Головного управління Держпраці у Львівській області (пл. Міцкевича, 8, м. Львів, 79005) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5. п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 12.10.2022.

Суддя Сакалош В.М.