Справа № 620/2834/22
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2834/22 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Шелест С.Б., суддів: Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради (далі також - відповідач), в якому просив суд:

визнати неправомірними дії Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 3391,00 грн.;

стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь позивача недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війни 3 групи за 2021 рік, відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 8992,00 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2022 позовну заяву повернуто позивачу.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з її невідповідності вимогам частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до якої позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Зазначена позиція суду першої інстанції ґрунтується на тому, що до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме доказів на підтвердження виплати Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради, у спірний період, щорічної грошової допомоги до 5 травня у зменшеному розмірі (довідка відповідного органу про розмір виплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня за відповідний рік, лист-відповідь органу, який здійснював нарахування та виплату спірної грошової допомоги).

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Судом першої інстанції зазначено, що надана позивачем виписка ПриватБанку від 10.02.2022, що додавалась до позовної заяви, свідчить лише про отримання позивачем соціальної виплати в сумі 3391,00 грн. та не дає можливості встановити конкретний вид та суб`єкта її виплати.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована неправильним застосуванням судом першої інстанції норм процесуального права. Апелянтом зазначено, що він надав усі наявні у нього докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Зазначено, що чинним законодавством не передбачено досудового врегулювання спору у спірних правовідносинах; зауважено, що саме відповідач повинен надати суду докази того, що грошова допомога виплачена його у розмірі, встановленому законодавством.

Колегія суддів, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною четвертою статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги про: визнання неправомірними дій Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 3391,00 грн.; стягнення з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь позивача недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війни 3 групи за 2021 рік, відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 8992,00 грн.

На підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, позивачем до позовної заяви додано виписку ПриватБанку від 10.02.2022 про здійснення на його користь соціальної виплати в сумі 3391,00 грн.

Вказуючи на невідповідність поданої заяви вимогам частини четвертої статті 161 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена виписка не дає можливості встановити конкретний вид та суб`єкта її виплати. Зазначаючи, що позивач так і не давав на виконання вимог ухвали суду належних доказів на підтвердження виплати Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради у спірний період щорічної грошової допомоги до 5 травня у зменшеному розмірі (довідка відповідного органу про розмір виплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня за відповідний рік, лист-відповідь органу, який здійснював нарахування та виплату спірної грошової допомоги), суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що згідно зі статтею 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Втім, згідно з частиною третьою статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні.

Так, відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Враховуючи законодавчо встановлений обов`язок вжиття визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, суд першої інстанції повинен був дослідити позовну заяву разом з наданими позивачем доказами та надати їм відповідну оцінку в порядку, передбаченому статтею 90 КАС України.

У разі недостатності відповідних доказів, суд з урахуванням приписів частини четвертої статті 9 КАС України, мав витребувати їх із власної ініціативи.

У той же час, з`ясування обставин справи та дослідження доказів є етапом розгляду справи по суті, якому передує відкриття провадження у справі.

На стадії прийняття позовної заяви та перевірки її на відповідність вимогам статей 160, 161 КАС України, суд позбавлений можливості надати оцінку тим чи іншим доказам, з`ясувати їх достатність для вирішення справи, їх належність та допустимість.

Верховним Судом у постанові від 27.07.2022 у справі №320/7112/21 зазначено, що встановлення наявності чи відсутності порушеного права позивача на стадії прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі не завжди є очевидним і не може розцінюватись як належна підстава для повернення позовної заяви з цих підстав.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що позивач на виконання вимог частини четвертої статті 161 КАС України надав суду при поданні позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

За вказаних обставин, позиція суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без руху з підстав її невідповідності вимогам частини четвертої статті 161 КАС України та, відповідно, повернення позовної заяви позивачеві з підстав неусунення недоліків позовної заяви, є помилковою.

Відповідно до частини четвертої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, зважаючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 5, 9, 241, 242, 311, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі №620/2834/22 про повернення позовної заяви позивачу скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та стягнення коштів направити до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення та касаційному оскарженню не підлягає.

Cуддя-доповідач С.Б. Шелест

Судді А.М. Горяйнов

О.Є. Пилипенко