Справа № 380/11242/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/11242/21 пров. № А/857/12112/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Матковської З.М.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.,

представник позивача Паїк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року (ухвалене головуючим суддею Сакалош В.М. у м. Львові о12 год. 16 хв., повне судове рішення складено 10 вересня 2021 року) у справі № 380/11242/21 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь бюджету податковий борг в розмірі 303291, 47 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що відповідач має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. На даний час суми податків є узгодженими та у встановлений строк до бюджету не сплачені.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь бюджету податковий борг в розмірі 303291, 47 грн.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно з довідкою про суму податкового боргу від 31.05.21 № 6317/5/13-01-13-07-13 за відповідачем станом на 27.05.2021 рахується заборгованість у розмірі 303291, 47 грн за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Позивач направив відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 14.05.2020 № 0-1307,від 23.07.2018 № 025, від 16.10.2018 № 858-55. Станом на день розгляду справи доказів оскарження вказаної податкової вимоги в судовому чи в адміністративному порядку відповідач не надав.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що податкові повідомлення рішення та податкові вимоги надсилалися не за адресою реєстрації та проживання, що свідчить про неузгодженність податкового боргу.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач, в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Фізична особа ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом, яка складається із сум податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Заборгованість згідно довідки про заборгованість № 6317/5/13-01-13-07-13 від 31.05.2021 року складає 303291, 47 грн.

Вказана основна сума податкового боргу виникла на підставі:

По податку на нерухоме майно - 303291,47 грн: податкове повідомлення-рішення № 025 від 23.07.2018 на суму 96544 грн; податкове повідомлення-рішення №0-1325 від 22.04.2019 на суму 112322, 91 грн; податкове повідомлення-рішення № 0-1307 від 14.05.2020 на суму 94424, 56 грн.

Такі ж суми відображено довідці про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області від 31.05.2021 року № 6317/5/13-01-13-07-13.

Оскільки відповідач добровільно вказані суми не погасив, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 57.3 ст. 57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п.п. «е» п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.

Отже, ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

Як встановив суд першої інстанції, що за відповідачем рахується податковий борг з по податку на нерухоме майно - 303291,47 грн.

Вказане підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями № 025 від 23.07.2018 на суму 96544 грн, № 0-1325 від 22.04.2019 на суму 112322, 91 та № 0-1307 від 14.05.2020 на суму 94424, 56 грн.

Також позивач направив відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 14.05.2020 № 0-1307,від 23.07.2018 № 025, від 16.10.2018 № 858-55.

Разом з цим, колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що вказані вище податкові повідомлення - рішення та вимоги направлялися податковим органом на адресу за якою ОСОБА_1 не зареєстрований, а саме АДРЕСА_2 . Так згідно копії паспорта відповідача, останній з 22.10.2004 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

Відтак, апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ одержання відповідачем податкових повідомлень-рішень та податкових вимог на підставі яких заявлено даний позов про стягнення податкового боргу, що в свою чергу вказує на відсутність узгодження такого боргу та підстав для задоволення позову.

Крім цього, суд вважає, що перерахунок суми податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, в результаті чого розмір становить 8045, 33 грн, а не 303291, 47 грн, не спростовує висновку апеляційного суду, щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, щодо задоволення позову, ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права та не відповідають встановленим обставинам справи.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі № 380/11242/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 10 жовтня 2022 року