Справа № 524/6165/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №524/6165/17

адміністративне провадження № К/9901/64530/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні

касаційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.05.2018 (суддя Кривич Ж.О.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 (колегія у складі суддів Бегунца А.О., Рєзнікової С.С., Старостіна В.В.)

у справі № 524/6165/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання незаконним рішення.

І. РУХ СПРАВИ

1. У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», оформлене пунктом 63 протоколу № 53 від 08.07.2016;

- визнати протиправною відмову відповідача у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей»;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності у розмірі 24 кратного грошового забезпечення на дату встановлення інвалідності.

2. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.05.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018, позов задоволено.

3. До Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. Ухвалою Верховного Суду від 29.11.2018 відкрито касаційне провадження.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що з серпня 1972 року позивач проходив військову службу у Збройних силах СРСР. Під час проходження служби набув ряд хронічних захворювань.

6. 22.09.1993 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби згідно зі ст.49 ч.1 пункту «а» у зв`язку з визнанням військово-лікарською комісією непридатним до військової служби за станом здоров`я.

7. 20.09.2013 медико-соціальною експертною комісією позивача було визнано інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 09.10.2013 серія 10 ААА №171997.

8. В липні 2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності другої групи, пов`язаної із проходженням військової служби.

9. Листом №10/571/ВСЗ від 05.08.2016 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив позивача про те, що рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом № 53 від 08.07.2016, у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відмовлено.

Комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, особам, які звільнені з військової служби до набуття чинності Закону України від 04.04.2006 №3597-IV Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, та інвалідність яким встановлено до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, оскільки відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі.

10. Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що з 20.09.2013, часу встановлення інвалідності ІІ групи, набув право на отримання одноразової грошової допомоги згідно Порядку № 499 у розмірі 24-місячного грошового забезпечення.

12. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність прийнятого рішення.

13. Третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 - заперечував проти задоволення позовних вимог, покликаючись на те, що оскільки позивач з військової служби був звільнений до 2008 року, то позбавлений права на отримання одноразової грошової допомоги згідно з Порядком № 499.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що саме на Міністерство оборони України, як на головного розпорядника коштів, покладено обов`язок щодо виплати одноразової грошової допомоги, в тому числі особам, які проходили військову службу у Радянській Армії, у разі встановлення їм відповідної групи інвалідності.

Посилаючись постанову Верховного Суду України від 10.03.2015 у справі № 21-563а14, суд зазначив, що право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби.

Оскільки позивачу встановлено другу групу інвалідності 20.09.2013, то питання виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям було врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 «Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб».

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами норм матеріального права.

16. Скаржник зазначає, що суди не врахували, що позивач був звільнений з лав Збройних Сил Російської Федерації, з якою не укладалося спеціальних міждержавних угод про здійснення виплат одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.

17. Також покликається на те, що позивач звільнений з військової служби до прийняття та введення в дію правових норм щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю.

18. Дії постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 № 284 та від 28.05.2008 № 499 поширюються лише на осіб, які звільнені з військової служби після 10.05.2006, оскільки саме з цієї дати законодавчо встановлене право військовослужбовців на отримання одноразової грошової допомоги в разі каліцтва або інвалідності.

19. Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.

21. Згідно касаційної скарги, відповідач не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, оскільки позивач звільнений з військової служби до прийняття та введення в дію правових норм щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю.

22. Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

23. Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

24. Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі також - Порядок №975, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

25. Пунктом 2 цієї Постанови встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

- допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 № 1331;

- допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

26. Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

27. Отже, на час подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги було визначено, що моментом виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності (20.09.2013).

28. Колегія суддів зауважує, що відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинної на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

29. Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, якою встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01.01.2007.

30. Колегія суддів враховує, що єдиною підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у протоколі засідання комісії зазначено, що відсутнє право позивача на її отримання, оскільки заявник звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04.04.2006 №3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

31. Проте наведені норми законодавства не узгоджуються із вимогами законодавства, чинного на час установлення позивачеві ІІ групи інвалідності, оскільки отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» законодавство пов`язує не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому групи інвалідності, що впливає на розмір такої допомоги.

32. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.10.2018 у справі №760/16027/16-а, від 30.01.2020 у справі №806/5205/15, від 30.11.2020 у справі № 336/1933/17(2-а/336/198/2017) та від 21.09.2021 у справі № 420/486/20 та колегія суддів не вбачає підстав для відступу від нього.

33. Водночас колегія суддів вважає передчасним висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, оскільки Міноборони не надавало оцінку правовому статусу позивача, зокрема, щодо виду військової служби, яку проходив позивач, строку настання інвалідності, строку звернення із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, належності та повноти поданих позивачем для отримання допомоги документів тощо.

34. Щодо доводів скаржника про те, що позивач був звільнений з лав Збройних Сил РФ, то колегія суддів звертає увагу на те, що питання соціального захисту осіб, які проходили військову службу у Збройних Силах СРСР, вже вирішувалось Верховним Судом, який у постанові від 20.02.2018 у справі № 813/1576/17 формулював такий правовий висновок:

<…> позивач проходив службу саме у збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, то в силу статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25 грудня 2013 року № 975 <…> обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому інвалідності, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України».

35. Суд не вбачає підстав для відступу від такої правової позиції у справі, що розглядається.

36. Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушеного права, який відповідатиме змісту спірних правовідносин, буде ефективним та забезпечить належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному конкретному випадку, буде зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

37. З огляду на наведене, враховуючи положення статті 351 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни оскаржуваних судових рішень в частині, шляхом викладення абзацу четвертого резолютивної частини рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.05.2018 в новій редакції. В іншій частині оскаржувані судові рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року змінити в частині, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 травня 2018 року у наступній редакції:

«Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності, звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499».

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі 524/6165/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб