Справа № 420/13812/22
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
10 жовтня 2022 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючої судді Бойко О.Я.,
розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов відділу Державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Укртрансбезпеки.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Так, згідно з ч. 1 ст. 125 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.
За змістом пункту 3 статті 4 КАС України адміністративний суд це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.
Отже, належним та компетентним судом в розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.
Частиною першою статті 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Таким чином, вказаною правовою нормою передбачено альтернативну територіальну підсудність справи за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.
З огляду на матеріали справи, спір між сторонами стосується оскарження позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг», постанов відділу Державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Укртрансбезпеки № 336065 від 03.02.2022, № 336066 від 03.02.2022 та № 336063 від 03.02.2022. При цьому, на думку позивача, враховуючи, що у Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки немає статусу юридичної особи публічного права, позивач зазначає в якості відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті.
При цьому, позивач вказує на те, що його фактичним місцезнаходженням є адреса: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 263-б, а тому доцільним та безпечним є розгляд даної адміністративної справи саме у Одеському окружному адміністративному суді, за фактичним місцезнаходженням позивача.
Разом з тим, суд зауважує, що частина перша статті 25 КАС України передбачає можливість вибору позивачем суду лише за зареєстрованим місцем проживання (перебування, знаходження) особи-позивача, а не за фактичним.
Згідно зі ст. 93 ЦКУ місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону № 755 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи вказується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців і громадських формувань ще на етапі створення та держреєстрації юридичної особи.
При цьому, у випадку зміни свого місцезнаходження у юридичної особи виникає обов`язок щодо внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців і громадських формувань відповідно до процедури, передбаченої ч. 4 ст. 17 Закону № 755.
Крім того, суд звертає увагу, що законодавством передбачено відповідальність за невнесення відповідних змін, зокрема, п.117.1 ст.117 Податкового кодексу України передбачає, що неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
Підсумовуючи, суд зазначає, що для застосування положень ч. 1 ст. 25 КАС України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця перебування чи знаходження позивача. При цьому, таке місце перебування чи знаходження юридичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.
Наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за фактичним місцем проживання позивача чи відповідача, не зареєстрованим у встановленому законом порядку.
Відповідно, ця справа не підсудна Одеському окружному адміністративному суду, оскільки факт реєстрації у визначеному законом порядку місця перебування/знаходження позивача у місті Одеса чи Одеській області не підтверджено, належних доказів щодо цього позивач суду не надав.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
З огляду на викладене і враховуючи те, що вирішення адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов не належить до юрисдикції Одеського окружного адміністративного суду, суд доходить висновку про необхідність передачі цієї справи за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду (зважаючи на зареєстроване місце перебування/знаходження позивача).
Також суд звертає увагу, що відповідно до ст. 318 КАС України прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу, є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.
Таким чином, з метою дотримання вимог закону, що визначають правила підсудності адміністративних справ, а також для забезпечення прав учасників справи на розгляд справи "судом, встановленим законом", цю адміністративну справу належить передати на розгляд іншого адміністративного суду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України.
Керуючись ст.ст. 25, 29, 30, 171, 248, 256, 294 КАС України, суд,-
УХВАЛИВ:
2.Роз`яснити сторонам, що з урахуванням положень ч. 8 ст. 29 КАС України справу буде передано до іншого суду після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.
3.Копію ухвали надіслати сторонам для відома.
Ухвала може бути оскаржена в порядку та в строки встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя Оксана БОЙКО