Справа № 360/1454/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року справа №360/1454/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 р. у справі № 360/1454/22 (головуючий І інстанції Є.О. Кисельова) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі відповідач, ДВБ НПУ), в якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо зарахування часу проходження служби протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» № 2262-ХІІ; зобов`язати відповідача зарахувати час проходження служби протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» № 2262-ХІІ.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року позов задоволено, а саме суд: визнав протиправними дії Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугою років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» №2262-ХІІ, часу проходження ОСОБА_1 служби, протягом якого вона брала безпосередню участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у пільговому обчисленні за період служби з 07.04.2014 до 30.04.2018, загальною кількістю 07 років 03 місяці 26 днів; зобов`язав Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугою років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» №2262-ХІІ, часу проходження ОСОБА_1 служби, протягом якого вона брала участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у пільговому обчисленні за період служби з 07.04.2014 до 30.04.2018, загальною кількістю 07 років 03 місяці 26 днів.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що апелянт не заперечує про наявність такої пільгової вислуги у позивача, однак пільгова вислуга зараховується до вислуги років лише при звільненні зі служби в поліції та при наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії.

Системний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». До вислуги років можливим є зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії).

Отже, при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення (частина 4 статті 17 Закону). Додаткове зарахування пільгового стажу особам, які набули право на пенсію за вислугою років можливо лише при умові надбання такою особою певної кількості календарних років, що визначенні ст. 12 Закону. З наведеного вбачається, що станом на 01.02.2022 позивач має календарну вислугу - 21 календарний рік 02 місяці 12 днів, в той час як для призначення пенсії відповідно до вказаної норми Закону, позивач повинен мати на день звільнення (станом на 01.02.2022) вислугу 25 календарних років і більше.

Апелянт наголошує, що оскільки приписи п. 3 Порядку № 393 суперечать приписам ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, застосуванню підлягає саме вказаний Закон, який у відповідності до ч. 3 ст. 7 КАС України, має вищу юридичну силу.

Також апелянт зазначає, що як на час звернення до суду з даним позовом, так і на теперішній час, позивач продовжує проходити службу в Департаменті внутрішньої безпеки Національній поліції України, з рапортом (заявою) про звільнення зі служби в поліції до Департаменту не зверталася, наказ про звільнення її зі служби в поліції Департаментом не видавався, а тому позовні вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок та зарахувати їй до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформованої за період з 07.04.2014 до 30.04.2018 загальною кількістю 07 років 03 місяці 26 днів, є передчасними, оскільки вирішення цього питання має бути здійснено під час звільнення позивача зі служби в поліції. Таким чином, вимоги позивача щодо здійснення перерахунку календарної вислуги років, яка дає право на пенсію за вислугу років є передчасними, оскільки вони спрямовані на захист ще фактично не порушених прав позивача, з огляду на відсутність обов`язкової передумови такого обрахунку стажу, передбаченої статтею 12 Закону № 2262-ХІІ, а саме винесення наказу про звільнення позивача зі служби в поліції.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тимчасовим захопленням міста Сєвєродронецьк, в якому знаходиться будівля суду. Також повідомлено, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 повідомив, що суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України). Також, Верховний Суд щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначив, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі Електронний суд у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.

Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Підполковник ОСОБА_1 з 20.11.2000 по теперішній час проходить службу в ОВС, з 07.11.2015 проходить службу в Національній поліції України, перебуває на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, що підтверджується довідкою від 18.02.2022 № 395/42-12/01-2022.

Згідно довідки від 06.01.2022 № 435, виданої Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України вбачається, що вислуга років позивача станом на 06.01.2022 становить у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 07 років 03 місяці 26 днів, у календарному обчисленні (без урахування пільгової вислуги) 21 рік 01 місяців 17 днів.

18.01.2022 позивач звернулась до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із рапортом, який надійшов до Департаменту 24.01.2022.

У вказаному рапорті позивач прохала:

-зарахувати їй відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 07.04.2014 до 30.04.2018 загальною кількістю 07 років 03 місяці 26 днів;

-здійснити перерахунок відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» її календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 07.04.2014 до 30.04.2018 загальною кількістю 07 років 03 місяці 26 днів;

-здійснити перерахунок відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» її стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 07.04.2014 до 30.04.2018 загальною кількістю 07 років 03 місяці 26 днів;

-встановити їй відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» надбавку за стаж служби в поліції із урахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 07.04.2014 до 30.04.2018 загальною кількістю 07 років 03 місяці 26 днів.

Листом від 03.02.2022 № 1296/4202/02-22 було повідомлено ОСОБА_1 про те, що у період служби з 07.04.2014 до 30.04.2018 позивач брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях та відповідно до постанови № 393 стаж обчислювався з розрахунку один місяць за три, який у пільговому обчисленні становить 07 років 03 місяці 26 днів та вказаний період може бути зараховано до вислуги років при звільнені зі служби поліції лише за наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії. Станом на 01.02.2022 календарна вислуга років позивача становить 21 рік 02 місяці 12 днів та відповідно до пункту «а» абзацу першого статті 12 Закону підстави для призначення пенсії відсутні. Відповідачем було проінформовано, що статтею 78 Закону України «Про національну поліцію» та постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» не передбачено зарахування пільгової вислуги років до стажу служби в поліції. На підставі викладеного, позивачу було відмовлено у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги у пільговому обчисленні, сформованої за періоди служби з 07.04.2014 до 30.04.2018, загальною кількістю 07 років 03 місяці 26 днів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580).

Згідно ч. 1 ст. 78 Закону №580 стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Нормами ч. 2 -3 ст. 78 Закону №580 визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України (ч. 4 ст. 78 Закону №580).

Так, згідно з нормами ст. 102 Закону №580 пенсійне забезпечення поліцейських здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі Закон №2262).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно пункту «б» частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Також положення статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі -Постанова № 393).

Згідно з преамбулою Порядку №393, останній прийнятий відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (з подальшими змінами та доповненнями), який, у свою чергу, визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, ССО, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Суд зазначає, що зазначеним порядком дійсно передбачена необхідність пільгового обчислення вислуги років на посадах згідно з переліком, а також час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Проте, аналізуючи зміст ст.17 Закону №2262-ХІІ можна дійти висновку про виключне застосування положень вказаної норми лише при розрахунку вислуги років під час призначення пенсій за вислугу років відповідно до ст.12 Закону №2262-ХІІ.

З проведеного аналізу положень ст. 12 Закону №2262 суд дійшов висновку, що призначення пенсії за вислугу років за нормами Закону №2262 законодавець пов`язує з моментом звільнення особи зі служби у разі наявності необхідної вислуги років.

При цьому, ст.17-1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, Постанова №393 визначає лише порядок обчислення стажу (вислуги років) для вказаних категорій осіб, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ. Вказана Постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, метою якого є конкретизація нормативного регулювання з метою вирішення питань, які виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Передбачені ж ст.17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій у відповідності до Постанови №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Однак, варто зазначити, що таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує із її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а зараховується на пільгових (кратних) умовах. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Подібної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові 15.12.2021р. у справі №520/11545/19 та від 27.06.2018р.у справі №750/9775/16-а.

Отже, п.2 Постанови №393 не може бути застосовано при вирішенні питання щодо обчислення стажу позивача, оскільки ця Постанова прийнята на виконання Закону №2262-ХІІ та може бути застосована для визначення вислуги років певним категоріям осіб саме у випадку призначення пенсії за вислугу років.

При цьому, положення Постанови №393 не може бути застосовано при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку ст. 78 Закону №580, оскільки Постанова №393 прийнята на виконання Закону №2262 та може бути застосована виключно для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ у випадку призначення пенсії за вислугу років. У свою чергу, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, слід застосовувати приписи ч. 2 ст. 78 Закону №580, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.

Делегування ч. 4 ст. 78 Закону №580 Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає Уряду права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені ч. 2 ст. 78 Закону №580.

Аналогічні правові позиції відображені Верховним Судом в постановах від 19.11.2019 у справі №520/903/19, від 31.03.2020 у справі №520/2067/19, від 22.07.2020 у справі №520/5960/19, від 13.08.2020 у справі № 820/6656/16 та від 15.12.2021 у справі № 520/11545/19.

Апеляційним судом встановлено, що станом на день звернення позивача до відповідача із рапортом вона продовжувала перебувати на службі, звільнена з такої не була.

З огляду на фактичні обставини даної справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, варто зазначити, що заявлені позивачем вимоги фактично є передчасними, адже обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволені позову.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 р. у справі № 360/1454/22 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 р. у справі № 360/1454/22 скасувати.

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними дії щодо зарахування часу проходження служби протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» № 2262-ХІІ, зобов`язання зарахувати час проходження служби протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» № 2262-ХІІ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складено та підписано 12 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач: Е.Г.Казначеєв

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць