Справа № 160/17776/21
Суддя: Юрченко І. М.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а/207/21/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідачів Сидоренко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Відділення поліції № 2 Кам`янського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання повторно розглянути заяву,-

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

-визнати протиправними дії та бездіяльність, вчинені Головним управлінням національної поліції в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Відділення поліції № 2 Кам`янського районного управління поліції, а саме бездіяльність щодо неналежного, не об`єктивного, не всебічного розгляду заяви від 05 серпня 2021 року ОСОБА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 та дії щодо надання відповіді від 14.09.2021 №Т-178 п/з без викладення мотивів відмови у задоволенні вимог заяви від 05.08.2021, без визначення заяви від 05.08.2021 необґрунтованою, без роз`яснення порядку оскарження прийнятого за нею рішення, незаконного і протиправного списання до справи матеріалу про подію ЄО №11900 від 06.08.2021 з ознаками адміністративного правопорушення;

-зобов`язати Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу ВП № 2 Кам`янського РУП провести повторну перевірку заяви від 05.08.2021 ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку, визначеному ст. 15, ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР та ст. 40 Конституції України та надати вмотивовану, обґрунтовану відповідь;

-стягнути із Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань сплачений нею судовий збір.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що 05 серпня 2021 року вона звернулась до відділення поліції № 2 Кам`янського районного управління поліції, що є територіальним підрозділом юридичної особи Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, із заявою про вчинене адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП, яка була зареєстрована в ЄО № 11900 від 06.08.2021 р.

У своїй заяві зазначила, що починаючи з 08.07.2021 р. по 05.08.2021 р. ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечила малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , другого етапу лікування з 08.07.2021 р., відразу по закінченню тримісячного терміну, після першої операції, чим створює загрозу здоров`ю хлопчика (існує ризик виникнення дистрофічних порушень яєчка, порушення гормональної та ферментативної функції).

З 08.07.2021 р. мати протиправно обмежує дитину у доступі отримати медичну допомогу по лікуванню крипторхізму, не виконує приписи хірурга щодо початку другого етапу лікування, жодних обставин, які б перешкоджали розпочати і провести другий етап лікування, немає.

Вважає, що факти та обставини, викладені у заяві, вказують на ознаки складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2. ст. 184 КУпАП.

17 вересня 2021 року вона отримала відповідь на заяву від 05 серпня 2021 року. Відповідь складена у формі листа від 14.09.2021 № Т-178 п/з за підписом начальника ВП №2 Кам`янського РУП Анатолія Євстратова, в якому їй було повідомлено, що під час проведення перевірки факту вчинення адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_2 не виявлено. Враховуючи викладене та у зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність ознак складу кримінального правопорушення за даним фактом, матеріал списано до справи, прийняте рішення маєте право оскаржити у встановлений законом термін.

Її заява від 05.08.2021 року не перевірялась об`єктивно і всебічно (не опитаний лікар уролог ОСОБА_4 , який проводив першу операцію; не опитана сімейний лікар ОСОБА_5 ; не встановлені обставини та причини, через які не було розпочато вчасно другий етап лікування; незрозуміло чи проведений другий етап лікування). Відповідач лише обмежився відібранням пояснень від ОСОБА_2 , не перевіривши її слів.

Вважає, матеріал з ознаками адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП передчасно, незаконно і протиправно був списаний до справи.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснивла, що 06.04.2021 був проведений перший етап операції її онуку малолітньому ОСОБА_3 . Після проведення операції було видано виписку КП «ДСКМЦМД РУДНЄВА» ДОР» м. Дніпро, пр. Пушкіна, 26 з медичної карти стаціонарного хворого № 2167 від 07.04.2021, в якій було зазначено, що наступний етап лікування через три місяці. Разом з цим станом на 05.08.2021р. повторно малолітній ОСОБА_3 не був прооперований у зв`язку з чим вона подала заяву до органів поліції. 26.08.2021 був проведений другий етап операції малолітньому ОСОБА_3 , про що її було повідомлено працівниками поліції. Разом з цим позивачка вважала, що починаючи з 08.07.2021 р. по 05.08.2021 р. Мати дитини ОСОБА_2 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, не забезпечила малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , другого етапу лікування з 08.07.2021 р.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У своєму відзиві на позовну заяву представник Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Сидоренко К.В. зазначила, що вимоги позивача вважає такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

03.03.2021 до ЧЧ відділення поліції № 2 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_2 про те, що у період з 23.07.2019 по 02.03.2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає: АДРЕСА_3 ухилилась від виконання батьківських обов`язків по забезпеченню медичного догляду лікарем хірургом та не забезпечила лікування хірургічним шляхом хвороби двобічного крипторхізму малолітньому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає: АДРЕСА_3 , чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Під час проведення перевірки по даному факту було опитано ОСОБА_2 , 1986 р.н., яка пояснила що вона зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом не проживають з 14.08.2020. З того моменту, коли вони припинили сумісне проживання, останній її з дитиною ОСОБА_3 фінансово не забезпечує, ніякої допомоги фінансової на утримання сина жінка від чоловіка та його батьків не отримувала. Виховання та фінансовим забезпеченням дитини займається з 14.08.2020 виключно ОСОБА_2 сама, та допомагає їй її матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мешкає: АДРЕСА_3 , брат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сестра ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які працюють та проживають у Польщі.

Також пояснила, що у її сина ОСОБА_3 з народження лікарями був поставлений діагноз: двохсторонній крипторхізм. Весь час з народження вони з сином спостерігались у лікаря-хірурга в лікарні сімейної медицини м. Кам`янське. Лікар вказаного медичного закладу їй повідомив, що потрібно зачекати з хірургічним втручанням відносно хвороби дитини, тому що у дітей такого віку все минає з часом. За час їх з чоловіком ОСОБА_6 сумісного проживання, останній також був проти хірургічного втручання, говорив, що краще почекати, можливо мине, як говорив лікар-хірург. Як пояснює ОСОБА_2 , останній раз вона відвідувала з дитиною хірурга в лютому 2020 року, далі в країні було оголошено карантин. Останнім часом з приводу операції питання не підіймала, тому що не мала коштів, так як лікування пов`язане з хірургічним втручанням коштує для неї дорого, гроші збирала.

ОСОБА_2 домовилась на огляд дитини до хірурга в м. Дніпро на 17.03.2021, так як її свекруха ОСОБА_1 запропонувала оплатити послуги самостійно за кошти батька дитини.

Опитано лікаря загальної практики сімейний лікар КЗ ДМЛ « ЦПМСД № 3» амбулаторії № 12 ОСОБА_5 , яка пояснила, що між нею та ОСОБА_3 , 2018 р. н. було складено договір від 13.09.2019, а 30.09.2020 декларацію № 0001-59К7-Р900 «Про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу». 06.01.2021 оглядала дитину ОСОБА_3 та пояснила, що стан дитини був задовільний, шкіра чиста, неушкоджена, алергічних проявів немає, стан дитини відповідає нормі. Того ж дня, у зв`язку з тим, що дитина має діагноз двохсторонній крипторхізм, було надано електронне направлення № 6543-0436-3055-8464 ОСОБА_3 , 2018 р.н. для подальшого обстеження та лікування до лікаря-хірурга. Також лікар загальної практики сімейний лікар ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_2 про свою дитину ОСОБА_3 піклується, у разі виявлення будь-якої хвороби чи симптомів негайно звертається до лікаря. Щеплення дитини проводились вчасно, вакцина купувалась матір`ю особисто. Рекомендації лікаря ОСОБА_2 виконує вчасно.

З метою виявлення та усунення за наявності причин та умов, що сприяли ухиленню від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для життя, направлено подання до Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Кам`янської міської ради та отримано результативну відповідь про те, що фахівцями центру відвідано сім`ю ОСОБА_2 , 1986 р.н., яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Під час відвідування з`ясовано, що ОСОБА_2 проживає разом з сином ОСОБА_3 , 2018 р.н., матір`ю ОСОБА_7 , 1954 р.н. Сім`я проживає у трикімнатній квартирі. У помешканні чисто, прибрано. Мати створює належні умови для повноцінного розвитку та виховання сина. Денис з матір`ю займає окрему кімнату. Дитина має окреме ліжко, іграшки, розвиваючі ігри, одяг та взуття відповідно до сезону. На момент перевірки центром ОСОБА_2 повідомила, що операцію сину з приводу двобічного крипторхізму призначено на 17.03.2021 у Клініці матері та дитини ім. проф. Руднєва в м. Дніпро. За результатами оцінки потреб сім`ї, центром складні життєві обставини не виявлені.

З метою виявлення та усунення за наявності причин та умов, що сприяли ухиленню від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для життя направлено подання до служби у справах дітей Кам`янської міської ради, за результатами перевірки якої було складено акт обстеження умов проживання адреси: АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_2 разом з малолітнім сином та матір`ю. За результатами обстежень, умови проживання сім`ї задовільні, в наявності все необхідне. Житло мебльоване, прибране, дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку. В ОСОБА_10 в наявності окреме спальне місце, місце для проведення дозвілля, є речі першої необхідності, сезонний одяг, їжа тощо. Стосунки в сім`ї доброзичливі.

Згідно протоколу № 254 від 27.04.2006 «Про надання медичної допомоги хлопчикам із крипторхізмом» у графі Лікування Оперативне лікування вказаний оптимальний строк у віці від 1 до 2 років, про те, що хірургічне втручання в даному віці має бути негайне чи обов`язковим в документі не значиться.

Також, ОСОБА_2 надала копію запису лікаря хірурга Клініки матері та дитини ім. проф. Руднєва в м. Дніпро ОСОБА_11 від 17.03.2021 в якій зазначено, що оперативне лікування рекомендоване в плановому порядку, про те, що хірургічне втручання має бути негайне в записі не значиться.

06.04.2021 був проведений перший етап операції малолітньому ОСОБА_3 про що свідчить виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 2167 від 07.04.2021.

Беручи до уваги вищевикладене притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не було підстав.

Також 06.08.2021 до чергової частини відділення поліції № 2 Кам`янського районного управління поліції ГУНП надійшла письмова заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в якій просить притягнути до адміністративної відповідальності її колишню невістку ОСОБА_2 , яка починаючи із 08.07.2021 по 05.08.2021 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 150 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», не забезпечила малолітньому ОСОБА_12 другого етапу лікування, відразу по закінченню тримісячного терміну, після першої операції, чим створює загрозу здоров`ю хлопчика. Протиправно обмежує дитину у доступі отримання медичної допомоги по лікуванню крипторхізму, не виконує приписи хірурга щодо початку другого етапу лікування.

В ході проведення перевірки по даному факту було опитано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , яка пояснила, що виховує свого малолітнього сина сама, допомагає їй її матір ОСОБА_7 . ОСОБА_3 відвідує дитячий садок, який оплачує ОСОБА_2 особисто. Допомоги від батька дитини не отримує. Проведення 2-го етапу лікування сина тримає на контролі.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого КНП «МБКЛМД РУДНЄВА» ДМР № 6065 від 27.08.2021, 26.08.2021 ОСОБА_12 , 2018 р.н. було виконане планове хірургічне втручання (2-й етап лікування крипторхізму), який 27.08.2021 виписаний з поліпшенням під нагляд за місцем мешкання.

З ОСОБА_2 було проведено профілактичну бесіду про недопущення ухилення від виконання обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов для життя та виховання малолітньої дитини.

У зв`язку з вищевказаним, притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за даним фактом немає підстав.

Окрім цього, 28.04.2021 у відділені поліції № 2 Кам`янського районного управління поліції ГУНП за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 28.04.2021, за яким на разі проводиться досудове розслідування.

На підставі вищевикладеного, оскільки за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, просять у задоволені позовної вимоги ОСОБА_1 відмовити.

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив представника Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Сидоренко К.В., в якому зазначила, що у відзиві відповідач наводить аргументи щодо розгляду ним її заяви від 03.03.2021 року та кримінального провадження № 0000136 від 28.04.2021 року, які не являються предметом спору.

Ніяких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження правомірності своїх дій при розгляді її заяви від 05.08.2021 року відповідач не надав.

Відповідач, вчиняючи бездіяльність, протиправно не звернув увагу, не оцінив і не перевірив вище перелічені докази. Крім того, відповідач не опитав її для усунення розбіжностей між поясненнями ОСОБА_2 та її заяви від 05.08.2021 р. Відповідач протиправно обмежився лише поясненнями ОСОБА_2 , при цьому конкретно не з`ясував причини, які об`єктивно перешкоджали розпочати вчасно другий етап лікування з 08.07.2021 р.

У відзиві відповідач не наводить ніяких аргументів і не надає доказів, які б спростовували її твердження.

Просить її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

07 червня 2022 року ОСОБА_1 надала заяву про збільшення та уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 30 червня 2022 року заява про збільшення та уточнення позовних вимог від 07.06.2022 (вх. № 6006 від 07.06.2022) по адміністративній справі №160/17776/21 - повернута позивачеві, з підстав, що вказаною заявою позивач доповнює позовну заяву новою позовною вимогою та просить суд додатково визнати протиправними та скасувати рішення від 27.08.2021 року про списання матеріалів перевірки до справи за закінчення перевірки, за заявою ОСОБА_1 від 05.08.2021 року, зміст якого викладений у довідці від 27.08.2021 за матеріалами ЄО № 11900 від 06.08.2021, однак така вимога не була заявлена у первісному позові, фактично позивач змінює предмет і підстави позову .

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 05.08.2021 позивачка ОСОБА_1 звернулась до начальника ВП №2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.184 КУпАП України, в якій повідомила про те, що її онук ОСОБА_12 , 2018 року народження, хворіє від народження на хворобу двобічний крипторхізм. 05.04.2021 онук був госпіталізований до КП «ДСКМЦМД РУДНЄВА» ДОР», де його 06.04.2021 року прооперували по односторонній фіксації яєчка. Наступний етп лікування був призначений через три місяці, тобто з 08.07.2021р. Починаючи з 08.07.2021 по 05.08.2021 мати ОСОБА_13 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, не забезпечила малолітньому ОСОБА_3 другого етапу лікування, відразу після закінчення тримісячного терміну після першої операції, чим створює загрозу здоров`ю хлопчика.

Просила відомості про адміністративне правопорушення внести до електронної картки про адміністративне правопорушення; всебічно, повно, об`єктивно, неупереджено, своєчасно зібрати докази та дослідити усі обставини, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 184 КУпАП; скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП та скерувати його до суду для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

З копії пояснень ОСОБА_2 від 27.08.2022 року, наданих Відділенням поліції № 2 Кам`янського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, вбачається, що 06.04.2021 року її сину ОСОБА_3 , 2018 року народження, було здійснене хірургічне втручання по односторонній фіксації яєчка. Вказаний наступний етап лікування через три місяці. З 07.04.2021 року вона почала відкладати гроші на наступний етап лікування. 07.07.2021 отримала смс-повідомлення від батька дитини, що потрібно починати другий етап лікування сина і що гроші на лікування має надати його матір ОСОБА_1 . Від ОСОБА_1 вона відмовилась брати гроші, та запропонувала батьку дитини оплатити особисто лікування. Доповнила, що з колишньою свекрухою ОСОБА_1 у неї погані відносини, ця особа на неї постійно скаржиться безпідставно в різні інстанції.

09.08.2022 року вона зателефонувала лікарю-хірургу, який проводив перший етап лікування сина, отримала від лікаря перелік аналізів, по результату яких буде назначений другий етап хірургічного втручання. 26.08.2021 року було здійснене хірургічне втручання, 27.08.2021 її з сином було виписано з одужанням під нагляд за місцем мешкання. Від виконання покладених на неї державою обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для життя та виховання сина не ухиляється (а.с. 181).

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2167 від 07.04.2021, виданої КП «ДСКМЦМД РУДНЄВА» ДОР» м. Дніпро, пр. Пушкіна, 26, 06.04.2021 був проведений перший етап операції малолітньому ОСОБА_3 (а.с. 175). У вказаній виписці також зазначено, що наступний етап лікування через три місяці. При цьому у вказаній виписці не зазначено, що хірургічне втручання має бути обов`язковим негайно через три місяці чи не більше ніж через три місяці після першої операції.

Згідно з відповіддю КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Камянської міської ради від 12.08.2021року вих№296/1-05 зазначено, що 10.08.2021року ОСОБА_2 надані електронні направлення на обстеження та планову госпіталізацію дитини ОСОБА_12 для проведення другого етапу хірургічного лікування (ар.с.61).

Згідно Виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 6065 від 27.08.2021, виданої КНП «МБКЛМД РУДНЄВА» ДМР м. Дніпро, пр. Пушкіна, 26, 26.08.2021 був проведений другий етап операції малолітньому ОСОБА_3 (а.с. 182).

Згідно з довідкою від 27.08.2021року за матеріалами ЄО №11900 від 06.08.2021року, враховуючи виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 6065 від 27.08.2021, виданої КНП «МБКЛМД РУДНЄВА» ДМР та той факт, що у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність ознак складу кримінального та адміністративного правопорушення за даним фактом, матеріали ЄО №11900 від 06.08.2021року важати розглянутими, а матеріали перевірки списано до справи. (ар.с.168-169).

Листом від 31.08.2021року начальником ВП №2 Кам`янського РУП Анатолієм Євстратовим заявника ОСОБА_1 було повідомлено, що під час проведення перевірки факту вчинення адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_2 не виявлено. Враховуючи викладене та у зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність ознак складу кримінального правопорушення за даним фактом, матеріал списано до справи, прийняте рішення маєте право оскаржити у встановлений законом термін (ар.с.170).

Таким чином на даний час існує рішення органу поліції прийняте в межах його повноважень за результатом розгляду заяви позивачки ОСОБА_1 від 05.08.2021р. У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження. Аналогічного висновку ВС КАС дійшов у постанові від 15.08.2019 у справі №513/943/16-а.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходив з наступного.

За правилами частини 5 статті 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Стаття 286 КАС України, встановлює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Пункт 1 частини 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) (стаття 184 КУпАП).

Стаття 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд також зауважує, що відповідно до приписів частини 1 статті 55 Конституції України, пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року, будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Тобто, оспорювані позивачем дії або бездіяльність відповідача повинні мати безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Стосовно поняття «охоронюваний законом інтерес» в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

З огляду на завдання адміністративного провадження, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси заявника.

Аналогічного висновку ВС КАС дійшов у постанові від 18.06.2019 у справі №826/3585/18.

Судом встановлено, що позивачем не було конкретизовано та сформульовано, в чому саме виразилося порушення передбачених Конституцією та законами України прав, свобод та охоронюваних інтересів у сфері публічно-правових відносин у зв`язку із непритягненням відповідачем ОСОБА_2 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 184 КУпАП.

Відтак, з огляду на викладене, суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо нескладення протоколу відносно ОСОБА_2 не порушують права позивачки, оскільки не породжують, не змінюють та не припиняють її права і обов`язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в постанові від 17 липня 2018 року у справі №554/1334/17.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Аналогічного висновку ВС КАС дійшов у постанові від 15.08.2019 у справі №513/943/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак наділення суб`єкта правом на складення протоколу про адміністративне правопорушення є надання йому таким чином права адміністративного розсуду, що виключає можливість зобов`язання судом такого суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту.

Як було встановлено у судовому засіданні, відповідачем було розглянуто заяву позивачки ОСОБА_1 від 05.08.2021р. і прийняте відповідне рішення в межах його дискреційних повноважень, відповідно до якого встановлено, що під час проведення перевірки факту вчинення адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_2 не виявлено (ар.с.168).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A, № 93).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Під порушенням прав та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин слід розуміти негативні наслідки, які були спричинені рішенням органів влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Отже, при розгляді адміністративного позову суд має встановити, по-перше, наявність правовідносин між сторонами по справі та їх характер; по-друге, які права, свободи та інтереси позивача порушені суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах у зв`язку із прийняттям рішення, вчинення дій або допущеної бездіяльності; по-третє, відновити порушені права, обравши відповідний спосіб захисту, визначений статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

У спірному випадку, звертаючись до суду із цим позовом, позивач не зазначив, які права, свободи та інтереси порушені відповідачем у спірних правовідносинах по відношенню до позивача, при цьому, що як вже зазначено вище, останній обрав такий спосіб відновлення порушеного права, який фактично вже не може бути реалізований.

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Так, обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження дій працівника поліції щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язання органи поліції провести повторну перевірку за її заявою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , з приводу якої вже ухвалено рішення (тобто це фактично буде втручання суду в Дискреційні повноваження органів поліції), а так само зобов`язання відділ поліції скласти такий протокол з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

Крім цього, з огляду на завдання адміністративного провадження, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси заявника.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 14.07.2020 року по справі № 363/3888/17, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність у позивача об`єкта судового захисту, у зв`язку з чим заявлені позовні вимог є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд приходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 9, 73-77, 139, 162, 241-246, 250, 255, 293-295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Відділення поліції № 2 Кам`янського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл. м. Кам`янське, пр. Конституції, 27, про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 серпня 2021року, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 07 жовтня 2022 року.

Суддя І.М. Юрченко