Справа № 160/5809/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2022-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2022 року Справа № 160/5809/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
20 квітня 2022 року позивачка звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до стажу для нарахування їй пенсії за період догляду за пристарілою матір`ю ОСОБА_2 , інвалідом І групи, із жовтня 2012 року по березень 2021 рік.
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області перевести її з пенсії за віком, на пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 , який отримував пенсію як інвалід III групи, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 17.12.2021 р. вона звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком та переходу на пенсію її покійного чоловіка, який отримував пенсію як інвалід ІІІ групи, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи. Проте, відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком, обґрунтовуючи тим, що відсутній необхідний страховий стаж у 28 років, а на момент звернення страховий стаж становить 21 рік 03 місяці 21 день. При цьому, представником відповідача було зазначено, що не зараховувався до страхового стажу період догляду за пристарілою матір`ю, яка до того ж є інвалідом І групи. Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивачка звернулася з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 р. справу залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн.
На виконання ухвали суду від 25.04.2022 р., позивачем 19.05.2022 р. були усунуті означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2022 р. клопотання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про продовження процесуального строку для подачі відзиву задоволено та продовжено Головному управлінню ПФУ в Дніпропетровській області процесуальний строк для подачі відзиву по адміністративній справі №160/5809/22 на 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 р. було залучено у якості відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.
До суду 07.07.2022 р. від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому вони зазначили, що рішення про відмову в призначенні пенсії приймалось ГУ ПФУ в Київській області, стаж, необхідний для призначення пенсії за віком відсутній, частина періоду по догляду за матір`ю до страхового стажу була зарахована, а щодо зарахування іншої частини відсутні підстави для зарахування такого періоду до страхового стажу.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 17.12.2021 р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком та переведення її на пенсію покійного чоловіка, який отримував пенсію по інвалідності (ІІІ група).
У вказаному рішенні зазначено, що позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком. Вік заявника 60 років. Необхідний страховий стаж 28 років. Наявний страховий стаж 21 рік 03 місяці 21 день. Позивач матиме право на пенсію з 02.11.2024 року. До страхового стажу зараховано всі періоди.
Тобто, фактично підставою для відмови в призначення пенсії за віком є недостатній страховий стаж.
При цьому, з матеріалів пенсійної справи, наданої відповідачем разом з відзивом, вбачається, що до страхового стажу позивачки не зараховано період по догляду за особою, що потребує стороннього догляду з жовтня 2012 р. по 11.11.2019 р.
Не погоджуючись з спірним рішенням відповідача, та вважаючи його протиправним позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
За змістом пункту «ж» статті 3 та пункту «є» статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховуються періоди догляду не за будь-яким пенсіонером, а лише за тим, який потребує такого догляду.
При цьому, потреба в такому догляді має бути підтверджена відповідним висновком медичного закладу.
За змістом пункту «ж» статті 3 та пункту «є» статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховуються періоди протягом якого особа була зайнята суспільно корисною працею у вигляді догляду за іншими особами.
До числа таких осіб належать інваліди 1 групи, діти-інваліди та пенсіонери, які за висновком медичного закладу потребують постійного стороннього догляду.
Таким чином, саме стан здоров`я є тим критерієм, за яким зазначених осіб віднесено до категорії осіб, час догляду за якими зараховується до стажу роботи.
Не підтвердження статусу особи з інвалідністю 1-ої групи, статусу дитини-інваліда чи статусу пенсіонера, який за медичним висновком потребує стороннього догляду, виключає можливість зарахування періоду догляду за ними до стажу роботи.
Верховний суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що під час застосування пункту «ж» статті 3 та пункту «є» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» слід виходити з того, що сам по собі догляд за пенсіонером, незалежно від його віку, за відсутності висновку медичного закладу про потребу в сторонньому догляді, не може бути підставою для зарахування періодів такого догляду до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком.
З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від від 22.11.2018р. у справі №348/375/17 та від 23.04.2019р. у справі №593/1452/16-а та, одночасно, Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду підтверджує правильність застосування норм права у подібних правовідносинах у постанові Верховного Суду від 18.07.2018р. у справі №348/919/17.
Такі ж висновки вказані в постанові Верховного Суду України у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.07.2019 року по справі № 348/2357/16-а.
Судом встановлено, що за даними довідки Тернівського УПСЗН від 07.07.2021 р. № 5914, ОСОБА_1 з жовтня 2012 р. до березень 2021 р. отримувала компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом 1 групи, ОСОБА_2 .
Згідно з рішенням ЛКК від 30.10.2012 р. № 1023 громадянка ОСОБА_4 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, оскільки не здатна до самообслуговування на безстроковий термін.
Згідно з рішенням ЛКК від 10.10.2013 р. № 894 громадянка ОСОБА_4 , потребує постійного стороннього догляду, оскільки не здатна до самообслуговування на безстроковий термін.
Також, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертизою від 28.10.2019 р. № 629269, ОСОБА_2 потребує стороннього догляду.
Таким чином, суд вважає доведеним факт належного оформлення догляду за особою, що його потребує, та вважає, що до страхового стажу належить зарахувати період з 30.10.2012 р. по 11.11.2019 р.
Посилання відповідача на те, що у період з 30.10.2012 р. по 11.11.2019 р. страхові внески не сплачувались суд не приймає у якості підстав для відмови у позові, оскільки сплата внесків не залежить від волі особи, перебуває поза межами її відповідальності, а тому не може негативно впливати на можливість соціального захисту.
В частині позовних вимог щодо зарахування до страхового стажу у період з 12.11.2019 р. по 01.03.2021 р. суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вказаний період вже зарахований до страхового стажу згідно з матеріалами пенсійної справи.
Щодо вимоги про переведення позивачки з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, суд зазначає таке.
Переведення з одного виду пенсії на інший можливе лише за умови призначення пенсії. Так, позивачці було відмовлено в призначенні пенсії за віком. В той же час, серед позовних вимог відсутня вимога про зобов`язання призначити пенсію за віком.
Частиною 3 статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Відповідно до вимог ч.4 цієї ж статті, у випадку, визначеному п.4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Суд дійшов висновку, що, не може у цій справі задовольнити вимогу позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про переведення з пенсії за віком на інший вид пенсії (у зв`язку з втратою годувальника), оскільки встановлених у цій справі обставин не достатньо для висновку, що для прийняття такого рішення виконано всі умови, визначені законом.
Одночасно суд у відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне обрати інший спосіб захисту та зобов`язати Головне управління ПФУ у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та переведення на інший вид пенсії, подану 17.11.2021 р., з урахуванням висновків суду.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону № 1058-IV).
За приписами частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3 Порядку № 22-1:
- заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб;
- заява про призначення пенсії може подаватись представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно із пунктом 1.8 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:
- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;
- рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
За приписами пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Вищевказане свідчить про те, що розгляд документів та безпосередньо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії розглядає пенсійний орган за принципом екстериторіальності. Тобто, не за місцем проживання/реєстрації пенсіонера.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ у Київській області зарахувати до страхового стажу період догляду за особою, що потребує стороннього догляду, а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.12.2021 р.
Тому, в частині позовних вимог до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області належить відмовити.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління ПФУ у Київській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 496,20 грн.
Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко