Справа № 342/1452/21
Суддя: Гайдич Р. М.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/1452/21
Провадження № 2-а/342/1/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Гайдича Р.М.

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

за участю

представника позивача Котика Р.В.,

представника відповідача Клим`юк О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городенка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від 22.11.2021 № 137,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить: скасувати постанову від 22.11.2021 № 137 про притягнення старости села Стрільче Городенківської міської ради до адмінвідповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП; справу про адмінправопорушення закрити з підстави відсутності у старости села Стрільче Городенківської міської ради складу адмінправопорушення в подіях невиконання рішення ВК Городенківської міської ради від 09.03.2021 № 48, невиконання розпорядження № 87 від 18.08.2021, невиконання розпорядження № 213 від 22.09.2021 складу адмінправопорушення, а також і події адмінправопорушення; вирішити стягнення понесених позивачем процесуальних судових витрат у справі.

Позові вимоги мотивовані тим, що позивач притягнутий і на нього накладено адміністративне стягнення за приписом ч.2 ст.210-1 КУпАП штраф в розмірі 5100 грн., що явно безпідставно та жодним чином не обґрунтовано, бо на даний час староста поки що не посадова і навіть не службова особа органу місцевого самоврядування не діє на підставі посадової/ службової інструкції, не має самостійно виконуваних обов`язків, по суті є помічником керівника територіальної громади, у результаті чого виконує його функції на підставі отриманих від нього вказівок чи розпоряджень. Тобто, староста не є по великому рахунку посадовою чи службовою особою органу місцевого самоврядування, яка передбачена в ст.42 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу». Як вбачається адміністративна відповідальність ст.210-1 КУпАП передбачена як для громадян, так і для службових осіб. Службова особа може нести відповідальність за цією нормою КУпАП, як вбачається, має бути виключно та, яка безпосередньо відповідальна за оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що єдино для службової особи мусить бути передбачено нормативно-правовим положенням чи службовою інструкцією. Позивач є старостою, не пов`язаний жодною службовою інструкцією дотично до оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації, Закон «Про місцеве самоврядування в Україні», інші закони України не покладають на старост повноваження у сфері оброни, мобілізаційної підготовки та мобілізації, а Положення про старосту також, бо поки що таке Положення не створене. Отже, позивач до адмінвідповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП притягнутий як необґрунтовано, а також безпідставно. В т.ч. із змісту оскаржуваної постанови встановлюється, що начебто у вину позивачу ставиться невиконання рішення ВК Городенківської міської ради від 09.03.2021 № 48, розпорядження № 87 від 18.08.2021, розпорядження № 213 від 22.09.2021 (чиї розпорядження встановити не удається). Під час складання протоколу про адмінправопорушення особі, яка притягається до адмінвідповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, повідомляється, що справу про адмінправопорушення буде розглянуто таким то органом, і тоді то, тобто у строки, визначені статею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адмінвідповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адмінвідповідальності, від проставлення підпису про ознайомлення з правами й обов`язками у протоколі робиться запис про це. Також, особі, яка притягається до адмінвідповідальності пропонується надати письмове пояснення за її підписом. Протокол про адмінправопорушення складається у двох примірника, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адмінвідповідальності. У разі відмови особою отримати примірник протоколу в ньому робиться відповідний запис. Вищенаведених дій щодо складання протоколу позивач не знає, примірника протоколу йому не вручалося. Також, виходячи з дат вказаних в оскаржуваній постанові на момент прийняття постанови збігло понад два місяці, що унеможливлювало накладення адміністративного стягнення щодо позивача узагалі. При розгляді справи жодним чином не було дотримано порядку відповідно до ст..247 і 280 КУпАП. Таким чином, оскаржувана постанова є безпідставною та незаконною, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення позивача за ч.2 ст.210-1 КУпАП закриттю з підстави відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 даний позов не визнає та вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Згідно рішення виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області від 09.03.2021 № 48 № Про покладення обов`язків за оповіщення призовників і військовозобов`язаних на старост старостинським округів Городенківської міської ради», виконавчий комітет міської ради поклав обов`язок за оповіщення призовників і військовозобов`язаних в Стрільченському старостинському окрузі на ОСОБА_1 . 27.10.2021 було виявлено правопорушення, яке вчинене посадовою особою, а саме старостою Стрільченського старостинського округу ОСОБА_1 , що було викладено в листі начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.10.2021. А тому на посадову особу Стрільченського старостинського округу ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 було складено протокол № 341 від 03.11.2021 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП та призначено розгляд справи . Громадянин ОСОБА_1 від підпису в протоколі про адмінправопорушення відмовився, факт відмови від підпису підтверджується поясненнями свідків. Виклик на розгляд справи позивача було надіслано через поштове відділення 05.11.2021 рекомендованим листом, де контроль за виконанням та прибуттям відповідальних осіб по старостинському окрузі було покладено на міського голову ІНФОРМАЦІЯ_4 . На винесення постанови № 137 за вих.. № 1082 від 22.11.2021 гр. ОСОБА_1 не з`явився та не попередив про поважні причини неявки. Копія даної постанови була надіслана ОСОБА_1 рекомендованим листом у встановленому законом порядку. Також, всупереч доводам позивача в своїй позовній заяві щодо відсутності у нього посадової інструкції слід зазначити, що відсутність у позивача посадової інструкції жодним чином не впливає на виконання ним обов`язків, як посадової особи, які покладені на нього ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», «Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого Постановою КМУ від 07.12.2016 № 921, а також рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області від 09.03.2021 № 48 « Про покладення обов`язків за оповіщення призовників і військовозобов`язаних на старост старостинських округів Городенківської міської ради». Староста є посадовою особою місцевого самоврядування, на нього поширюється дія ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування».

В судове засідання позивач не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. До суду позивачем подано вступне слово, в якому позивач просить суд безпідставну постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати, адміністративну справу з ч.2 ст.210-1 КУпАП закрити з підстав зазначених у вступному слові.

Представник позивача Котик Р.В. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Зазначив, що накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є протиправним, з огляду на те, що староста с. Стрільче ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП в законному порядку не притягався і не притягнутий, бо про розгляд справи сповіщається обов`язково особа, яка притягається, а не міський голова. Також, позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про притягнення його до адмінвідповідальності, йому не було роз`яснено його права та обов`язки, йому не було надано можливості ознайомитися з матеріалами справи. Також, позивачем не отримано примірник протоколу про адміправопорушення.

Представник відповідача Клим`юк О.Р. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовної заяви з підстав зазначених у відзиві. Просила в позові відмовити, у зв`язку з тим, що староста є посадовою особою місцевого самоврядування, на нього поширюється дія ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», тому постанова № 137 у справі про адмінправопорушення старости Стірльченського старостинського округу ОСОБА_1 є законною та не підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Із постанови №137 від 22.11.2021, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя с.Стрільче, Городенківського району, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 5100 грн. за те, що він допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами КАС України.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до вимог ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.

Так, ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст.280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст.252 КУпАП - орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.

Так, згідно вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ч.1, 2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На обов`язковості застосування судами вказаної правової позиції неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема у постанові від 27.06.2019 року у справі №560/751/17, адміністративне провадження №К/9901/2047/18 колегія суддів Касаційного адміністративного суду зауважила, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача відповідно до ст.71 ч.2 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень. Помилковим є висновок про зобов`язання, виключно, скаржника надати докази відсутності порушення ним відповідних норм чи правил, переклавши, тим самим, обов`язок доказування, регламентований ст.71 ч.2 КАС України, з відповідача на позивача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами фактів порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про що зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідно до положень ст.42 ЗУ Про військовий обов`язок та військову службу керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, допризовної підготовки, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Статтею 210-1 ч.2 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні встановлено, що позивач працює на посаді старости с.Стрільче Городенківської ОТГ.

Згідно Рішення виконавчого комітету Городенківської міської ради №48 від 09.03.2021 на старосту Стрільченського старостинського округу ОСОБА_1 покладено обов`язок оповіщення призовників і військовозобов`язаних.

За порушення цього обов`язку на позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу згідно оскаржуваної ним постанови №137 від 22.11.2021.

Відповідач покликаючись не те, що при винесенні оскаржуваної постанови ними враховано те, що на позивача, який перебуває на посаді старости с.Стрільче Городенківської ОТГ, покладено обов`язок згідно Рішення виконавчого комітету Городенківської міської ради №48 від 09.03.2021 в котрому зазначено про обов`язок оповіщення призовників і військовозобов`язаних, не встановив під час розгляду справи про адмінправопорушення, чи дійсно було відомо позивачу про таке рішення від 09.03.2021 і чи він його не виконував умисно, знаючи про необхідність такого виконання.

Також в судовому засіданні встановлено, що оскаржувана постанова винесена 22.11.2021 року за відсутності особи, яка притягується до відповідальності. Будь-якої інформації про обізнаність ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи відносно нього ІНФОРМАЦІЯ_2 22.11.2021 представником відповідача до суду не надано. Не надано інформації про умисне ухилення ОСОБА_1 від участі в розгляді справи про притягнення його до адмінвідповідальності, яка слухалась ІНФОРМАЦІЯ_2 22.11.2021.

Ще в самій постанові не зазначено коли та де саме ОСОБА_1 було скоєно правопорушення у якому його визнано винним.

Також судом враховується, що особа відносно якої проводиться розгляд адміністративної справи має право на належний розгляд своєї справи відповідно до вимог чинного законодавства й пов`язані із цим розглядом процесуальні права, зокрема право знати про дату, час і місце розгляду справи, знайомитись з матеріалами справи, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката, тощо. Чого не було враховано під час розгляду справи 22.11.2021 відносно нього. Бо належних і допустимих доказів на підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, про його обізнаність із правами під час розгляду адміністративної справи, за складеним відносно нього матеріалами справ про адмінправопорушення відповідач не надав.

Відтак всупереч ст.77 КАС України відповідачем не спростовано доводів позивача про незаконність постанови, винесеної за його відсутності, у зв`язку із неповідомленням про дату, час та місце розгляду справи, без роз`яснення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, та надання можливості надати пояснення по суті справи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Висновки суду за результатами розгляду.

Таким чином, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про частковість задоволення позову ОСОБА_1 , а саме в частині протиправності оскаржуваної постанови, необхідність її скасування та приходить до переконання у необхідності передачі на підставі п.2 ч.3 ст.286 КАС України адміністративної справи відносно позивача на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інші, наведені учасниками справи доводи в обґрунтування своїх позицій, не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 33, 293 КУпАП, ст. 2,5-13,72,73,77,132, 139, 162, 241-247, 255, 257, 262, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 №137 від 22.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_1 на новий розгляд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Місцезнаходження позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Місцезнаходження відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 10.10.2022.

Суддя: Гайдич Р. М.