Справа № 420/19870/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 жовтня 2022 року м.Одеса

Зала судових засідань №17

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

Секретаря судового засідання Болдир Я.Ю.

За участі сторін:

Від позивача: Тунік В.М.

Від відповідача: Слободяник І.С.

Розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника Одеської міської ради про закриття провадження у справі за адміністративною позовною заявою Заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м.Одеси (вул. Отамана Головатого, 89, м. Одеса, 65003) до Одеської міської ради (; пл. Думська, 1, м. Одеса, 65026) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м.Одеси до Одеської міської ради, у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не взяття на облік безхазяйного майна, а саме а саме дамбу Хаджибейського лиману, яка розташована вздовж автомобільної дороги загального користування державного значення М-28 Одеса-Южний (М-14 з під`їздами, км 11+350 - 14+820) і має довжину приблизно 4 км від с. Латівка до с. Усатове, ширину до 14 метрів та орієнтовну площу 56000 м2;

зобов`язати Одеську міську раду вчинити дії, спрямовані на взяття на облік безхазяйного майна шляхом звернення із заявою про взяття на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації, а саме дамбу Хаджибейського лиману, яка розташована вздовж автомобільної дороги загального користування державного значення М-28 Одеса-Южний (М-14 з під`їздами, км 11+350 - 14+820) і має довжину приблизно 4 км від с. Латівка до с. Усатове, ширину до 14 метрів та орієнтовну площу 56000 м2.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/19870/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

В обґрунтування вимог позову, зокрема, зазначено, що обов`язок Одеської міської

ради щодо прийняття на облік та набуття права власності на безхазяйне майно (дамби Хаджиьейського лиману) випливає не тільки із вимог Цивільного кодексу, а і Кодексу цивільного захисту України для попередження виникнення надзвичайної ситуації. Адже відсутність власника дамби Хаджибейського лиману є одним із стримуючих факторів планування та вжиття заходів щодо її належного утримання, ця дамба розташована вздовж автомобільної дороги державного значення М-28 Одеса-Южний, частина якої проходить територією міста Одеси.

Ухвалою суду від 28.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.11.2021 року, яке було відкладено на 13.12.2021 року.

09.12.2021 року відповідач подав суду клопотання, в якому просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України та з посиланням на висновки, які викладені у постанові Верховному Суду від 30.08.201 року у справі №814/1433/18 зазначив, що у даному спорі Суворовська окружна прокуратура міста Одеси не реалізує публічно-владні управлінські функції стосовно Одеської міської ради та не здійснює представництво будь-якого державного органу, з урахуванням чого вирішення адміністративним судом такого спору не відповідатиме меті ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а тому справа не може бути вирішена в судовому порядку.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №420/19870/21 на тридцять днів та призначено підготовче засідання на 10.01.2022 року.

Підготовче засідання, призначене на 10.01.2022 року не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Аракелян М.М. у відпустці та було перенесено на 24.01.2022 року, а потім на 17.02.2022 року та 09.03.2022 року у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді.

20.01.2022 року прокурор подав заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, в якому просив відмовити у задоволенні клопотання та зазначив, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Підготовче засідання, призначене на 09.03.2022 року не відбулось у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні та припиненням розгляду справ у відкритих судових засіданнях в Одеському окружному адміністративному суді.

05.09.2022 року у справі було призначене підготовче засідання на 13.09.2022 року, яке було перенесено на 06.10.2022 року.

У підготовчому засіданні судом на обговорення було поставлене клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Предстанвик відповідача підтримав вищезазначене клопотання, прокурор заперечував проти закриття провадження у справі.

Розглянувши клопотання Одеської міської ради про закриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.п.1, 2, 7 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів і свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного, тобто це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Крім того, у статті 6 Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя.

Згідно зі стандартами ЄСПЛ доступ до правосуддя розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права установленим законом судом. Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Предметом даного спору є зобов`язання Одеської міської ради вчинити дії, спрямовані на взяття на облік безхазяйного майна шляхом звернення із заявою про взяття на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації, а саме дамбу Хаджибейського лиману, яка розташована вздовж автомобільної дороги загального користування державного значення М-28 Одеса-Южний (М-14 з під`їздами, км 11+350 - 14+820) і має довжину приблизно 4 км від с. Латівка до с. Усатове, ширину до 14 метрів та орієнтовну площу 56000 м2.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.03.2002 визначив політико-правову природу органів місцевого самоврядування, які не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов`язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції і законах України (пункти 4, 5 мотивувальної частини Рішення від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 у справі про охорону трудових прав депутатів місцевих рад).

На думку Конституційного Суду України, викладену у Рішенні від 08.04.99 № З-рп/99, термін «інтереси держави» є оціночним поняттям, тому прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Суд зазначає, що спір, який виник, має публічно-правовий характер та відноситься до компетенції адміністративного суду, оскільки відповідає положенню п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України і має характерні ознаки, що притаманні публічно-правовим відносинам, зокрема, останні поширюються або можуть поширюватись на суспільство в цілому або ж на його значну частину. Саме через це вони мають загальнозначущий та загальносуспільний характер.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно із ч.3 ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно ч.1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Суд вважає, що подана позовна заява, у разі доведення прокурором обґрунтованості позовних вимог, є ефективним способом захисту права власності територіальної громади м.Одеси на своє майно; такий спір не є спором між державними органами або приватно-правовим спором; такий спір є спором держави з органом місцевого самоврядування з приводу реалізації управлінський функцій останнього, при цьому інтереси держави представляє прокурор, за відсутності органу, уповноваженого державою на це.

З цих підставі суд відхиляє аргументи Одеської міськради та вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 238, 243, 248, 250, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника Одеської міської ради (вх.№ЕП/38198/21 від 30.12.2021 року) про закриття провадження у справі за адміністративною позовною заявою Заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м.Одеси (вул. Отамана Головатого, 89, м. Одеса, 65003) до Одеської міської ради (; пл. Думська, 1, м. Одеса, 65026) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.10.2022 року.

Суддя М.М. Аракелян