Справа № 807/3730/14
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2022-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 жовтня 2022 року

Київ

справа № 807/3730/14

адміністративне провадження № К/990/26769/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022 у справі №807/3730/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Уж-Петроль» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2022 до суду вдруге надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Закарпатській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена до суду поштою 28.09.2022.

Вперше подану касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 12.09.2022 повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судового рішення. Суд зазначив, що скаржником не доведено подібність правовідносин у розглядуваній справі та у справах №640/25738/19, №520/10953/18, №822/1771/17, №826/1588/13-а, №825/3990/14, №826/16627/18, аналіз висновків судів попередніх інстанцій у цій справі та у наведених скаржником судових рішеннях свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи. Посилання на постанови Верховного Суду у скарзі приведені без аналізу та врахування обставин справи, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки. Також скаржник не обґрунтував, в чому саме полягало неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і в чому висновки судів суперечать правовим висновкам Верховного Суду.

Під час перевірки вдруге поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі так і не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

При цьому, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінку судами їх сукупності не можна вважати подібністю правовідносин.

Скаржник, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, повторно зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31.01.2020 у справі №520/10953/18, від 19.09.2018 у справі №822/1771/17, хоча посилання на них уже приводились у первинно поданій касаційній скарзі, яка була визнана неналежно оформленою. Додатково скаржник у повторно поданій касаційній скарзі наводить посилання на постанову Верховного Суду від 27.07.2020 у справі №814/120/15. Разом з тим, інших обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку на цій підставі, скаржник не наводить.

Так, у касаційній скарзі відсутнє будь-яке обґрунтування подібності правовідносин у цій справі та у наведених скаржником справах. Сама по собі та обставина, що предметом спору у цій справі та у наведених скаржником справах було визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, не свідчить про подібність правовідносин.

При цьому, різниця у встановлених обставинах у сукупності з наданими сторонами доказами об`єктивно впливає на умови застосування правових норм, а тому сам факт наявності судових рішень, якими було задоволено позовні заяви платників податків не свідчить про застосування судами у цій справі норм права без урахування висновків Верховного Суду.

З огляду на зміст постанови апеляційного суду у цій справі, а також висновки Верховного Суду, викладені у наведених скаржником постановах, не вбачається різного застосування норм Податкового кодексу України, оскільки саме досліджуючи реальність господарських операцій шляхом надання правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам у сукупності, суд встановив фактичні обставини та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Приведення скаржником практики Верховного Суду з окремим цитуванням витягів із постанов, які стосуються обставин, які можуть свідчити про реальність господарських операцій, які обставини підлягають дослідженню у справах цієї категорії, а так само щодо оцінки того чи іншого аргумента контролюючого органу, які до того ж зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Фактично, обґрунтування формально зазначеного пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України зводиться до незгоди із наданою судом правовою оцінкою встановленим обставинам у взаємозв`язку із наявними в матеріалах справи доказами, що не є тотожним застосуванню норм права без урахування висновків Верховного Суду та не відповідає правовому змісту пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Крім того, скаржник у повторно поданій касаційній скарзі так і не доводить, в чому полягає помилковість врахування судами попередніх інстанцій правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №804/4787/16, від 13.11.2018 у справі №805/528/17-а, від 23.10.2018 у справі №804/16486/15, від 21.10.2020 у справі № 620/846/19, від 30.11.2020 у справі №320/2332/19, від 26.11.2019 у справі №2а-5047/12/1070, на чому було наголошено в ухвалі від 12.09.2022 про повернення первинно поданої касаційної скарги.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Закарпатській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022 у справі №807/3730/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Уж-Петроль» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Гімон