Справа № 440/8617/22
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2022-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 жовтня 2022 рокум. ПолтаваСправа №440/8617/22

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 06 жовтня 2022 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, у якому позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ України в Луганській області від 23.08.2022 та стягнути з відповідачів на його користь 82852,52 грн, що належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області від 02.06.2020 бланк №НОІ 582667 (спадкова справа ;31/2019, зареєстровано в реєстрі за №291).

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивач після смерті бабусі ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом набув право на неодержану спадкодавцем за життя пенсію у розмірі 82852,52 грн, однак пенсійний орган відмовив у виплаті зазначеної суми, оскільки ОСОБА_1 пропустив визначений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" строк.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суддя встановив такі обставини.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового розгляду.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних відносин (відповідні правові висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 804/15129/15).

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено у статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, частиною першою якої передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За обставин цього спору позивач звернувся до суду з метою отримання у порядку спадкування за законом суми пенсії, що неодержана спадкодавцем та ввійшла до складу спадщини.

Доданими до позовної заяви документами підтверджено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 12.11.2019 вих.№6441/03-18 повідомлено, що станом на 08.11.2019 сума невиплаченої ОСОБА_2 пенсії склала 83852,52 грн.

02.06.2020 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М. видане позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом (серія НОІ №582667), спадщина складається з недоодержаної спадкодавцем пенсії у розмірі 82852,52 грн.

05.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою про виплату пенсії, що розглянута ГУПФ України в Луганській області, яке листом від 23.09.2022 вих.№1200-0501-9/17874 повідомило позивача про ухвалення рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 , оскільки звернення за отриманням пенсії надійшло з пропуском строку.

Статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульовано висновок про те, що «<…> у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону №1058-IV, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера (частина друга статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Однак, у цьому спорі ОСОБА_1 протягом шести місяців після смерті та отримання свідоцтва про смерть бабусі не звертався до ГУПФ України в Полтавській області для отримання відповідних сум пенсії.

У такому разі, у силу частини третьої статті 52 Закону №1058-IV сума пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку, визначеному частиною першою статті 52 Закону №1058-IV.

Вказаний висновок сформований в постановах Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №200/10136/20-а, від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а.

Отже у цій справі спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, як спадкоємця за законом після смерті бабусі, призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Сама собою участь у спорі територіальних органів Пенсійного фонду України не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що спір у цій справі не має публічно-правового характеру, а тому, не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Вказана позиція сформована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №286/3516/16.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, у відкритті провадження у справі за цим позовом належить відмовити.

Керуючись статтями 4, 19, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу право звернутись з цим позовом до місцевого загального суду у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга в електронній формі подається через Електронний кабінет користувача підсистеми "Електронний суд" безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, а у паперовій формі через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Кукоба