Справа № 260/4607/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/4607/21 пров. № А/857/9495/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Хомич О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року, прийняте суддею Рейті С.І. в м. Ужгород, о 11 годині 26 хвилині, повний текст складено 16 травня 2022 року, у справі № 260/4607/21 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, та зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

в березні 2021 року, Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 192002,28 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що станом на 11.08.2021 року за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 192002,28 грн. (в т.ч., пеня - у розмірі 12311,67 грн.) по платежам: 85 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 177245,95 грн. (в т.ч., пеня - 11364,62 грн.) та 30 11011001 "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 14756,33 грн. (в т.ч., пеня - 947,05 грн.).

22.12.2021 року ОСОБА_1 подано зустрічний позов, в якому відповідачка просить визнати протиправними дії ГУ ДПС у Закарпатській області під час проведення з 08.10.2018 року по 09.10.2018 року документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питання правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по отриманому у 2017 році від АТ "Райффайзен Банк Аваль" доходу (додаткове благо), а перевірку незаконною; визнати недійсними результати документальної позапланової невиїзної перевірки, результати якої оформлені Актом від 16.10.2018 року № 1078/07-16-13-05-07/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питання правильності та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по отриманому у 2017 році від АТ "Райффайзен Банк Аваль" доходу (додаткове благо) та скасувати податкові повідомлення-рішення: № , яким визначено грошове зобов`язання в сумі 165711,33 грн. по платежу 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування"; № , яким визначено грошове зобов`язання в сумі 170,00 грн. по платежу 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування"; № , яким визначено суму грошового зобов`язання 13809,28 грн. по платежу 11011000 військовий збір, із них 11047,42 грн. за податковими зобов`язаннями та 2761,86 грн. за штрафними санкціями; податкову вимогу № 696-50 на суму 192002,28 від 16.01.2019 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що їй не було відомо про проведення відносно неї податкової перевірки, наказ та повідомлення про її проведення їй не надано, що свідчить про порушення порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки в частині надання можливості участі у перевірці, надання пояснень та документів. Спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі незаконної перевірки, виключно на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, у зв`язку з порушенням положень ПК України при проведенні перевірки з огляду на те, що відомості, що містяться в інформаційних базах не є належними та допустимими доказами порушення податкового законодавства, оскільки не мають статус офіційних і можуть містити помилки, які впливають на правовий статус платника. Крім того, зазначає, що не має невиконаних податкових зобов`язань та не мала обов`язку подавати податкову декларацію.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року позов Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 до державного (місцевого) бюджету за відповідним кодом бюджетної класифікації податковий борг у розмірі 192002,28 грн.

В задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням, відповідачка подала апеляційну скаргу, з підстав неповного з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані аналогічно позовним вимогам зустрічного позову.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, а зустрічний позов задоволити.

Податковий орган подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду без змін. Вважає, що судом повно та об`єктивно досліджено обставини справи та дано правильну юридичну оцінку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, яка просить задоволити апеляційну скаргу, представника позивача, яка просить залишити без змін рішення суду, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що працівниками податкового органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по отриманому у 2017 році доходу, як додаткове благо, від АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податку ОСОБА_1 , була інформація, отримана з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів у 1 кварталі 2017 року у вигляді додаткового блага за ознакою "126" "Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо" від AT "Райффайзен Банк Аваль".

Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 отримала у 1 кварталі 2017 року дохід з ознакою 126 "Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо" в сумі 736494,80 грн. від AT "Райффайзен Банк Аваль".

Інформація про суму отриманих доходів у вигляді додаткового блага на запит Головного управління ДФС у Закарпатській області підтверджена AT "Райффайзен Банк Аваль" листом від 22.05.2018 року № 4-2/406 (вх. №5122/10/13 від 29.05.2018 року).

Згідно укладеного Договору про часткове прощення боргу від 30.01.2017 року AT "Райффайзен Банк Аваль" у спосіб, визначений законодавством, повідомив боржника ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо часткового анулювання (прощення) суми основного боргу - 27084,74 дол. США, що складає еквівалент - 736494,80 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору та виконав вимоги п. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст 164 Податкового кодексу України в повному обсязі, про що свідчить підпис відповідачки на зазначеному договорі. Також в Договорі про часткове прощення боргу від 30.01.2017 року, AT "Райффайзен Банк Аваль" зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України анульована сума заборгованості є доходом, отриманим як додаткове благо, та що необхідно самостійно відобразити зазначену суму у річній податковій декларації та відповідно сплатити наступні податки та податкові платежі: податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 16.10.2018 року за № 1078/07-16-13-05-07/ НОМЕР_1 зі змісту якого вбачається, що перевіркою встановлені порушення позивачем пп. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164 ПК України та пп.1.2 п. 16 підр. 10 розд. ХХ Перехідних положень ПК України, ст. 163 ПК України.

В подальшому, ГУ ДПС у Закарпатській області винесено податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018 року за № , яким відповідачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 165711,33 грн. (в т.ч., за основним платежем 132569,06 грн., 33142,27 грн. штрафні (фінансові) санкції); податкове повідомлення-рішення за № , яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; податкове повідомлення-рішення за № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Військовий збір" у розмірі 13809,28 грн. (в т.ч. за основним платежем 11047,42 грн., 2761,86 грн. штрафні (фінансові) санкції)

Задовольняючи позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції дійшов висновку, що протиправних дій позивача в частині проведення перевірки не встановлено, контролюючий орган приймаючи оскаржені податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018 року № , № , № діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України,

Натомість, сума податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, штрафної санкції в загальному розмірі 192002,28 грн. є податковим боргом відповідача, який нею не сплачено.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Щодо правомірності проведення перевірки контролюючим органом, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 78 ПК України передбачені підстави для проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до абз.2 п.78.4 ст.78 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з п.79.3 ст.79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За правилами п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що документи податкового органу повинні бути надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням. Додаткових вимог до надсилання таких документів податкове законодавство не містить.

Жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення скерованих платнику податків документів, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення таких документів.

У статті 42 ПК України наведені вимоги щодо порядку листування платників податків та контролюючих органів.

Відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абзац 6 п.42.4 ст.42 ПК України).

Добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в державних реєстрах. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків, відтак, з врахуванням приписів ст.42 ПК України, ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленою про проведення щодо неї невиїзної позапланової документальної перевірки.

При вирішенні спорів щодо правомірності проведення перевірок (в тому числі документальних позапланових невиїзних), обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що податковим органом надіслано копії наказу про проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки, в порядку встановленому законом, платник податків має спростовувати ці доводи.

ОСОБА_1 не спростовано доводи податкового органу стосовно надіслання вказаних вище документів в порядку, встановленому законом, а, навпаки, судом встановлено протилежне.

Колегія суддів також не приймає до уваги покликання позивача на те, що контролюючим органом було порушено процедуру проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки позивача не було повідомлено про необхідність надання відповідних документів та початок проведення перевірки, що є грубим порушенням податкового законодавства, оскільки таке спростовується дослідженими судом першої та апеляційної інстанції, копіями наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 1512 від 04.09.2018 року, повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та необхідність забезпечення надання всіх документів, що стосуються предмету такої перевірки за № 297/13-11 від 04.09.2018 року, а також і копією поштового конверту щодо повернення на адресу контролюючого органу наведених наказу та повідомлення із позначкою «за закінченням терміну зберігання», що вважається належним повідомленням позивача, виходячи з вимог ст. ст. 42, 58 ПК України (а.с.105, 106).

Щодо оскарження спірних податкових повідомлень-рішень, то колегія суддів зазначає також.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до абз. "д" пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Якщо кредитор повідомляє платника податків боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податкові декларації.

За змістом пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Підпунктами 14.1.47, 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та щомісячна комісія за надання кредиту не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та щомісячної комісії за надання кредиту відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

З викладеного слідує, що під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 28.07.2021 у справі № 826/12872/17.

Судом встановлено, що відповідно до зазначеної вище інформації ОСОБА_1 протягом 2017 року отримала доходи, які згідно з ПК України підлягають включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній податковій декларації про майновий стан та доходи, і отже відповідачка була платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які самостійно платником не визначені та до бюджету не сплачені.

За даними перевірки загальний річний оподаткований дохід за 2017 рік складає 736494,80 грн. та, відповідно проведеною перевіркою, ОСОБА_1 за 2017 рік донараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 132569,06 грн. та військового збору в сумі 11047,42 грн. За результатами перевірки ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018 року № про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 132569,06 грн., штрафної санкції 33142,27 грн., № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору на суму основного платежу 11047,42 грн., штрафної санкції 2761,86 грн. та № про застосування штрафної санкції за неподання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік в сумі 170,00 грн.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені позивачем правомірно та відповідають вимогам ст. 2 КАС України.

Щодо позовної вимоги про стягнення податкового боргу, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом пп. 16.1.4. п. 16.1. ст.16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до ст.36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 ПК України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пп.14.1.175 ст.14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п.59.1 ст.59 Податкового кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до пп.14.1.153 п. 14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було виставлено податкову вимогу № 696-50 від 16.01.2019 року, яка повернута з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Наявність податкового боргу стверджується дослідженими судом першої та апеляційної інстанції доказами: актом перевірки № 1078/07-16-13-05-07/ від 16.10.2018 року, податковими повідомленнями рішеннями від 09.11.2018 року за № , № , № , податковою вимогою № 696-50 від 16.01.2019 року, обліковими картками платника податків ОСОБА_1 по платежу 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" та по платежу 11011001 "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування".

У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п.102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п. 102.4 ст.102 ПК України).

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, судом встановлено, що контролюючим органом на підставі інформації отриманої з Центральної бази даних, відповідачкою отримано додаткове благо за ознакою «126» від банку, про що остання знала при підписанні Договору про часткове прощення боргу від 30.01.2017, а, відтак, необхідно було самостійно відобразити дану суму у річній податковій декларації, що нею зроблено не було.

Посилання відповідачки на інші обставини, не спростовують підставність стягнення податкового боргу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Посилання скаржника на ненадання оцінки доводам, викладеним у зустрічному позові, письмових поясненнях на заперечення, є безпідставними, оскільки хоча пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, пункт 29).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідачки не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року у справі № 260/4607/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 05.10.22