Справа № 160/11230/22
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
27.07.2022 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії з моменту подання первісної заяви на призначення пенсії від 10.07.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , з 10.07.2020 по 07.09.2021.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 10.07.2020, певні періоди роботи позивача згідно його трудової книжки не були зараховані до страхового стажу позивача, що дає право на пенсію, у зв`язку з чим прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Позивач звернувся до місцевого загального суду про встановлення факту, що має юридичне значення та Тернівським міським судом Дніпропетровської області від 07.07.2021 у цивільній справі №194/738/21 прийнято рішення, яке набрало законної сили 11.08.2021, яке позивач подав до пенсійного органу у 2021 році разом із заявою про призначення пенсії. Оскільки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначено позивачу пенсію з 07.09.2021, а не з 10.07.2020, як бажав позивач, останній звернувся до суду з даним позовом.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
02.09.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що на протязі 2020 року та на початку 2021 року Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 неодноразово було відмовлено у призначенні пенсії за віком, з огляду на недостатність у останнього страхового стажу. Поряд з цим, 07.09.2021 позивач повторно звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком надавши при цьому рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 у справі №194/738/21 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 працював в радгоспі «Павлоградський» Павлоградського району Дніпропетровської області з 01.01.1984 по 29.10.1990, у зв`язку з чим ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було призначено ОСОБА_1 пенсію за віком саме з 07.09.2021. Водночас, підстав для призначення позивачу пенсії з 10.07.2020 у пенсійного органу не було, з огляду на те, що безпосередньо рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 у справі №194/738/21 було надано ОСОБА_1 лише із заявою про призначення пенсії від 07.09.2021.
19.09.2022 на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано аналогічну правову позицію, що і в позовній заяві.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
21.10.2020 ОСОБА_1 знову звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
13.11.2020 листом №0400-0305-8/108667 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з недостатністю загального стажу роботи - 27 років. Також повідомлено, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 24 роки 2 місяці 2 дні.
02.03.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
07.07.2021 рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області у справі №194/738/21, яке набрало законної сили 11.08.2021, було встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював в радгоспі «Павлоградський» Павлоградського району Дніпропетровської області з 01.01.1984 до 29.10.1990.
07.09.2021 ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком надавши до заяви всі необхідні документи, зокрема, рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 у справі №194/738/21, у зв`язку з чим, позивачу з 07.09.2021 призначено пенсію за віком.
14.10.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про необхідність призначити йому пенсію, саме з 10.07.2020, з дати первинного звернення за призначенням пенсії.
23.05.2022 ОСОБА_1 також звернувся до відповідача із заявою про необхідність призначити йому пенсії за віком, саме з 10.07.2020, однак листом від 24.05.2022 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно зазначило про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком саме з 10.07.2020.
Не погодившись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Згідно з преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями, надалі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1.1 Розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Пунктом 1.9 розділу І Порядку №22-1 передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком та з пакетом документів.
Спірним рішенням, зокрема, не було зараховано до загального стажу позивача період його роботи з 01.01.1984 по 01.11.1990 в радгоспі «Павлоградський» Павлоградського району Дніпропетровської області, з огляду на наявність виправлення в даті прийняття на роботу (трудова книжка серії НОМЕР_1 ) та зазначення в довідці №386-Ф від 17.09.2020 ПІБ позивача не повністю.
07.07.2021 рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області у справі №194/738/21, яке набрало законної сили 11.08.2021, було встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював в радгоспі «Павлоградський» Павлоградського району Дніпропетровської області з 01.01.1984 до 29.10.1990.
07.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком та з відповідним пакетом документів. До цієї заяви, крім інших документів, було додано копію рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 у справі №194/738/21, яке набрало законної сили 11.08.2021.
Таким чином, заява та відповідний пакет документів подані позивачем 07.09.2021, тобто пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів (16.07.2020) та пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, а тому днем звернення за призначенням пенсії є дата подання позивачем заяви про призначення пенсії та необхідних документів 07.09.2020.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №47 від 15.09.2021 «Про призначення пенсії» ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.09.2021.

Вказане рішення є чинним та позивачем у даній справі не оскаржується.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв, на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України, та обґрунтовано.

При вирішенні даної справи судом враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень ст.139 КАС України, враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено понесені витрати позивачу не повертаються.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко