Справа № 682/1630/22
Суддя: Мотонок Т. Я.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/1630/22
Провадження № 2-а/682/25/2022
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої судді Мотонок Т.Я.,
з участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Турінського Олександра Ярославовича про визнання незаконними дій інспектора ВП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Турінського Олександра Ярославовича та про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАР № 5830843 від 31.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
12.09.2022 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Турінського О.Я. про визнання незаконними дій інспектора ВП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Турінського О.Я. та про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАР № 5830843 від 31.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що 31 серпня 2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, про що складено постанову серії ЕАР № 5830843. Підставою для цього стало те, що 31.08.2022 близько 12 год. 40 хв. по вул.. Садова в м. Славута він керував т/з марки Volkswagen Saran д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , в результаті зіткнення з автомобілем Dacia Lodgy з н.з. НОМЕР_2 , власник ОСОБА_3 , сталося ДТП. На місце події прибув екіпаж патрульної поліції. Під час перевірки документів поліцейським Турінським О.Я. зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільної відповідальності транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР, про що винесено постанову серії ЕАР № 5830843 від 31.08.2022 року. Дану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він як учасник бойових дій є особою, яка звільнена від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а відтак не зобов`язаний оформляти поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Окрім того, позивач вважає, що поліцейським невірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, який передбачає обов`язок водія мати поліс обов`язкового страхування, що на думку позивача, свідчить про незаконність дій поліцейського. Враховуючи наведені обставини позивач звернувся до суду та просить визнати незаконним дії інспектора ВП № 1 (м. Славута) ШРУП ГУНП в Хмельницькій області Турінського О.Я. та визнати незаконною та скасувати Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5830843.
26.09.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області, в якому представник відповідача просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, оскільки при складанні процесуального документу поліцейським Турінським О.Я. вчинено всі необхідні дії, які передбачені нормами КУпАП та Законом України «Про Національну поліцію» при виявленні адміністративного правопорушення та притягнення особи до відповідальності.
30.09.2022 року від представника позивача, адвоката Мельник О.В., надійшла відповідь на відзив, в якому представник вказує, що відповідачем на підкріплення своєї позиції про правомірність дій поліцейського не надано жодних доказів. Окрім того, представник позивача вказує, що 31.08.2022 року відносно ОСОБА_1 також складено адміністративний протокол за ч. 124 КУпАП. В матеріалах даної справи наявне посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_1 , що свідчить про те, що поліцейський Турінський О.Я. був ознайомлений із даним документом.
Розгляд справи у відкритому судовому засіданні було призначено на 03.10.2022 року, про учасники справи повідомлялись належним чином, однак до суду не з`явились.
Від представника позивача, адвоката Мельник О.В., надійшла заява, в якій остання просить розгляд справи проводити за її з позивачем відсутності, поданий позов підтримують та просять його задовольнити.
Відповідачі до суду не з"явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином.
У зв"язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка, зокрема, не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Згідно п. 2.4 «ПДР» України, в порушенні якого звинувачується позивач, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Згідно п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.
Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейському слід було вказати п. 2.1. Правил дорожнього руху, який визначає перелік документів, які повинен мати при собі водій транспортного засобу, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП.
Окрім того, зазначеною нормою ПДР вказано, що водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.
Як видно із матеріалів справи, згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 01 липня 1996 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с. 10). Тому, на підставі зазначених вище норм, звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а від так ОСОБА_1 не зобов`язаний мати при собі чинний страховий поліс.
Згідно Рішення Конституційного Суду України, у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 23 грудня 2014 року №7-рп/2014, справа №1-6/2014, для учасників бойових дій та інвалідів війни, що визначені законом, інвалідів I групи умовою їх страхування є особисте керування належними їм транспортними засобами, а для інвалідів I групи - також і керування належними їм транспортними засобами іншою особою в їх присутності. Отже, особи, наведені у пункті 13.1 статті 13 Закону №1961, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а потерпілі особи мають право на відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені у цьому пункті особи, за рахунок коштів Моторного бюро із фонду захисту потерпілих.
Відповідно до п.2.3 вищевказаного рішення, аналіз положень статті 13 Закону №1961 вказує на те, що однією з обов`язкових умов відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є особи, зазначені в її пункті 13.2, є керування транспортним засобом, який належить особам на праві власності, тоді як для осіб, наведених у пункті 13.1 вказаної статті, такою умовою є керування транспортним засобом, який належить учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам I групи не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач керував автомобілем маркиVolkswagen Saran д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності іншій особі - ОСОБА_2 , проте, при собі позивач мав технічний паспорт на авто на якому є відмітка про те, що ОСОБА_1 має право на керування вказаним транспортним засобом.
Отже ОСОБА_1 керував автомобілем на законній підставі, а його цивільна відповідальність застрахована державою.
З огляду на викладене, позивач, був звільнений, в силу норм діючого законодавства, від обов`язку мати договір страхування цивільно - правової відповідальності, у зв`язку з чим постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП України підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі №363/1097/17.
Відносно вимоги визнати дій інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Так, ґрунтуючись на правових висновках Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених в постанові від 07.02.2019 року у справі № 640/6550/15-а та в постанові 10.05.2018 року у справі № 760/9462/16-а, суд дійшов висновку, що визнання протиправними дій інспектора щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є процесуальною діяльністю суб`єкта владних повноважень, спрямованою на фіксацію адміністративного правопорушення, є предметом оцінки суду при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, що не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.
Крім того, позивач зі скаргою на дії інспектора не звертався, службова перевірка наявності в діях інспектора ознак протиправної поведінки не проводилася та відповідно до вимог ст. 222 КУпАП відповідач має право розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, безпосередньо за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто останній діяв в межах своїх повноважень.
Повноваження адміністративного суду, розглядаючи справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України, диспозиція якої не передбачає визнання дій протиправними чи незаконними при розгляді зазначених справ.
З огляду на наведене, для належного захисту порушеного права позивача достатнім способом буде визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 286 КАС України, а не визнання протиправними дії відповідача по складанню оскаржуваної постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Тому в частині визнання незаконними дій інспектора ВП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Турінського О.Я. позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. 6, 8, 9, 77, 242-246, 268, 286 КАС України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Турінського Олександра Ярославовича про визнання незаконними дій інспектора ВП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Турінського Олександра Ярославовича та про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАР № 5830843 від 31.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим задовольнити частково.
Скасувати Постанову серії ЕАР № 5830843 від 31.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 425 гривень за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та проголошено 05.10.2022 року о 09.00 годині.

Суддя Мотонок Т.Я.