Справа № 420/3366/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/3366/22

Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.
рішення суду першої інстанції прийнято у
м. Одеса, 18 травня 2022 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Градовського Ю.М., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, про:

- визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови у здійсненні перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 та дії щодо неправильного обчислення вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції,

- зобов`язання Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції, та зарахувати до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні строк служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ України, який у календарному обчисленні склав 16 років 00 місяців 26 днів, та внести відповідні зміни до наказу ГУНП в Одеській області №1818 від 08.11.2021 року,

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 недораховану одноразову грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції у сумі 90405,76 грн.,

- визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та розрахунку і виплати заробітної плати за листопад місяць 2017 року без урахуванням індексації відносно ОСОБА_1 ,

- зобов`язання Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити суму одноразової грошової допомоги при звільненні та заробітну плату за листопад місяць 2017 року з урахуванням індексації відносно ОСОБА_1 ,

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 листопада 2021 року по 22 грудня 2021 року у сумі 15542,37 грн.

В обґрунтування позову вказано, що під час звільнення позивачу було невірно встановлено вислугу років, що в свою чергу призвело до неправильного нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні.

Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи тим, що позивачу вислуга років встановлена вірно, та при звільненні позивач отримав усі належні йому кошти у зв`язку з звільненням в тому числі й одноразову грошовому допомогу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2022 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови зарахувати до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні строк служби ОСОБА_1 в Головному управлінні МВС України в Одеській області.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції, та зарахувати до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні строк служби ОСОБА_1 в Головному управлінні МВС України в Одеській області.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 без урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку і виплати заробітної плати за листопад 2017 року ОСОБА_1 без урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за листопад 2017 року з урахуванням індексації грошового забезпечення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням в частині задоволених вимог, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області подано до суду апеляційну скаргу, у якій зазначено про порушення судом першої інстанції процесуальних та матеріальних норм права, що призвело до прийняття необґрунтованого судового рішення, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що саме ГУ МВС України в Одеській області повинно було сплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у зв`язку із повторним звільненням через скорочення штатів, оскільки позивач набув право на її отримання при звільненні саме з ГУ МВС України в Одеській області. При звільненні позивача з ГУ НП в Одеській області як далі вказує скаржник, позивачу було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 22179,24грн. Встановлення ж вислуги років для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з поліції на думку апелянта, проводиться за період календарної служби саме в органах поліції. Щодо індексації, скаржник наголошує, що така позивачу була виплачена у спірному періоді. Водночас, посилаючись на відсутність передбачених законодавством підстав для нарахування та виплати індексації у листопаді 2017р., скаржник наголошує на правомірності дій ГУ НП в Одеській області стосовно ненарахування такої та невиплати у вказаному місяці.

14.07.2022р. (вхід.№11471/22) від позивача у справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому посилаючись на необґрунтованість доводів апелянта, просить залишити скаргу без задоволення, а судове рішення без змін з тих підстав, що судом було повно й всебічно досліджено обставини справи, надано правильну їм оцінку, ухвалено законне й обґрунтоване рішення. Апелянтом у скарзі не спростовано висновків суду, викладених у рішенні.

15.07.2022р. (вхід.№ 11823/22) від Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли письмові пояснення за апеляційною скаргою, у яких додаткового скаржник вказує на те, що за листопад та грудень 2017р. позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про необґрунтованість вимоги ОСОБА_1 стосовно розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та розрахунку виплати заробітної плати за листопад 2017р. без урахування індексації.

21.07.2022р. (вхід.№ 12142/22) апелянтом до суду надано пояснення на відзив позивача на апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказом №63о/с від 04.10.2002 року позивача прийнято на службу в органах внутрішніх справ України.

Судом першої інстанції також встановлено, що наказом №1500 о/с від 04.11.2015 року (а.с.23) ОСОБА_1 було звільнено з 07.11.2015 року у запас Збройних Сил за п. 64 «г» (через скорочення штату). Вказаним Наказом вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає 16 років 00 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні 20 років 03 місяці 08 днів. Запис про звільнення було занесено до трудової книжки 06.11.2015 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2017 року по справі №815/103/17 було задоволено частково позов ОСОБА_1 та вирішено:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №1500 о/с від 04.11.2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ оперуповноваженого СКР Суворовського, PB ОМУ ГУ МВС України в Одеській області майора міліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого СКР Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області з 06.11.2015 року;

- зобов`язати Головне управління МВС України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 року по 07.11.2016 року, виходячи зі середньомісячного грошового забезпечення позивача 2395,33 грн. згідно довідки Суворівського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області вiд 15.02.2017 року №14 за мінусом одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 14885,79 грн.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №1677о/с від 24.10.2017 року (а.с.32) прийнято на службу до поліції з 09.10.2017 року ОСОБА_1 інспектором - черговим чергової частини відділу моніторингу Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, за рахунок посади старшого інспектора - чергового цієї чергової частини, установивши йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 посадовий оклад у розмірі 2400 гривень і статті 78 розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 09 жовтня 2017 року 14 років 04 місяці 21 день, присвоївши спеціальне звання - «рядовий поліції», закріпивши спеціальний жетон з індивідуальним номером (0128634).

Наказом №1818 від 08.11.2021 року (а.с.26) позивача було звільнено зі служби в поліції з 15.11.2021 року. За вказаним наказом вислуга років в день звільнення:

- у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років 18 років 05 місяців 27 днів;

- для виплати одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби 04 роки 01 місяць 06 днів;

- на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) 04 роки 02 місяці 12 днів;

- усього для призначення пенсії (набуття права) 22 роки 08 місяців 09 днів.

У зв`язку з чим при звільнені позивача Головним управлінням Національної поліції в Одеській області 22.12.2021 було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 22179,24 грн (а.с.43, 44).

Згідно з офіційною письмовою інформацією Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області від 23.12.2021 року №9/121аз (а.с.40-41), станом на 15.11.2021 р. грошове забезпечення ОСОБА_1 складало:

- посадовий оклад - 2400,00 грн.;

- оклад за спеціальне звання - 2000,00 грн.;

- надбавки за вислугу років 35% - 1540,00 грн.;

- таємність 15% - 360,00 грн.;

- спец.проходж. служ. АТ 40% - 2376,00 грн.;

- щомісячна премія 29,766% - 2582,50 грн.

Всього 11258,50 грн.

На запит адвоката, 24.12.2021 року відповідач надав відповідь (№ 9/121/1аз) про те, що за архівними відомостями у травні 2018 року з грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу була відрахована сума вихідної допомоги при звільненні у розмірі 14885,79 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо розміру грошового забезпечення при звільненні, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача 08.11.2021 року для розрахунку одноразової грошової допомоги слід застосовувати положення ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не частину (абзац) 6 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Встановивши невиплату індексації грошового забезпечення (заробітної плати) позивача за листопад 2017р. та не включення індексації при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні позивача, суд першої інстанції вважав наявними підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Вважаючи передчасною вимогу позивача про внесення відповідних змін до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №1818 від 08.11.2021 року, суд першої інстанції відмовив у її задоволенні.

Також, з огляду на не здійснення на час вирішення справи перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні позивача, суд першої інстанції також вважав передчасною вимогу про стягнення недонарахованої одноразової грошової допомоги у сумі 90405,76грн., зазначивши при цьому, що заборгованості з одноразової грошової допомоги при звільненні на час звернення позивача до суду з цим позовом ще не існувало.

До того ж, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з огляду на наявність спору про розмір належних звільненому працівникові сум.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Як встановлено ч.ч. 1, 2 ст. 94, ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У відповідності до ч.ч.1, 4-5 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітникам Служби судової охорони, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських. затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 року №260 (надалі - Порядок №260).

Згідно з п.11 розділу І Порядку №260, грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Пунктами 1, 4, 5, 7 розділу VI Порядку №260 передбачено, що поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рiк служби.

Поліцейським у разі повторного їх звільнення із служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які під час попереднього звільнення не набули права на отримання такої допомоги на підставі довідки з попереднього місяця служби.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» та зазначається кадровим підрозділом у наказі про звільнення поліцейського, якому передбачена виплата цієї допомоги.

У наказі про звільнення підрозділом кадрового забезпечення в разі необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зазначається стаж служби для її виплати. Крім того, у разі необхідності в наказі про звільнення додатково вказується підстави для проведення відрахувань з грошового забезпечення та інших виплат.

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги (ч.6 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, хоча позивач і набув право на отримання грошової допомоги при попередньому звільненні у листопаді 2015 року та отримав таку грошову допомогу у розмірі 14885,79 грн, між тим судовим рішенням було скасоване звільнення позивача, наказ про звільнення визнано протиправним, що в свою чергу невілює всі дії, що були зумовлені таким звільненням.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2017 року по справі №815/103/17, яким позивача було поновлено на посаді, відповідачем у травні 2018 року була відрахована сума - 14885,79 грн.. виплачена при звільненні позивача у 2015р. в якості одноразової допомоги при звільненні.

Вказані обставини відображені у листі Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24.12.2021 року №9/121/1аз.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність застосування відповідачем при звільненні позивача 08.11.2021 року для розрахунку одноразової грошової допомоги саме положень ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не частину (абзац) 6 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вищенаведеним спростовуються доводи апеляційної скарги стосовно правомірності застосування відповідачем приписів ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови у здійсненні перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні позивача та невірне обчислення вислуги років для вказаної виплати, а тому вказана позовна вимога підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови зарахувати до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні строк служби позивача в Головному управлінні МВС України в Одеській області.

Колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції, що саме відповідач повинен, виходячи з висновків та роз`яснень суду, здійснити обчислення календарних років служби позивача для їх множення на 50% місячного грошового забезпечення та донарахувати суму одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 .

Проведення такого розрахунку належить до обов`язків відповідача та, виходячи з висновків суду, Головне управління Національної поліції України в Одеській області повинне здійснити такий розрахунок відповідно до вимог чинного законодавства, що в свою чергу спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

З приводу внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №1818 від 08.11.2021 року, суд першої інстанції ґрунтовно зауважив, що оскільки на момент вирішення справи відсутнє рішення суду яке набрало законної сили щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання зарахувати до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні строк служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ України, така вимога є передчасною, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, які можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

При цьому, суд першої інстанції вірно вказав про передчасність стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь позивача недорахованої одноразової грошової допомоги при звільненні його зі служби в поліції у сумі 90405,76 грн, оскільки станом на дату звернення позивача до суду перерахунок грошову допомогу при звільненні зі служби в поліції не було здійснено та, відповідно, заборгованість з виплати допомоги у позивача ще не виникла, отже спору щодо виплати заборгованості з одноразової грошової допомоги при звільненні на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги стосовно правомірності на думку відповідача розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та розрахунку і виплати заробітної плати за листопад місяць 2017 року з урахуванням, як наголошує апелянт, індексації грошового забезпечення позивача та відсутністю передбачених законодавством умов для цього, колегія суддів виходить з наступного.

В силу вимог ч.5 ст. 95 ЗУ «Про Національну поліцію», грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 102 Закону №580 пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до пункту 1постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з п.3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260 (надалі - Порядок №260), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Крім того, п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

До вказаної постанови внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Отже, Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, відтак механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії не регулюється положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» або Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, Верховний суд неодноразово висловлював позицію щодо необхідності врахування індексації, як складової грошового забезпечення військовослужбовців, при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, які мають однакову правову природу з поліцейськими, зокрема по справі №820/5286/17 від 19.03.2020 року.

Відтак, оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункова величина одноразової грошової допомоги при звільненні.

Апеляційним судом з матеріалів справи встановлено, що позивача прийнято було на службу до поліції з 09.10.2017р. відповідно до Наказу начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №1677 о/с від 24.10.2017 року.

Отже, в листопаді 2017 року позивач вже працював та проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області, отримував заробітну плату.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи та встановлено колегією суддів згідно офіційної письмової інформації Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області від 23.12.2021, станом на 15.11.2021 грошове забезпечення ОСОБА_1 складало: посадовий оклад; оклад за спеціальне звання; надбавки за вислугу років; таємність; спец.проходж. служ. АТ; щомісячна премія (а.с. 105).

З Витягу з особової картки ОСОБА_1 за період з листопада 2017 року по грудень 2017 року вбачається, що у листопаді 2017 року при нарахуванні заробітної плати позивачу індексація (АТ) склала 0,00 гривень, а в грудні 2017 року 831,97 грн.

Враховуючи встановлені обставини та приведені вище законодавчі приписи, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача при розрахунку і виплаті заробітної плати позивача у листопаді 2017 року без врахування грошової індексації.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності законодавчо визначених підстав та умов для нарахування індексації грошового забезпечення (заробітної плати) позивача за листопад 2017 року спростовуються наведеним вище.

До того ж, у письмових поясненнях, які надійшли до апеляційного суду 15.07.2022р., апелянт уже зазначає, що індексація заробітку позивача за листопад 2017 року все ж була нарахована та виплачена, у підтвердження чого надав розрахунковий лист.

Між тим, надані апелянтом обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі та зокрема в письмових поясненнях за апеляційною скаргою та доданий до цих пояснень документ розрахунковий лист не спростовують вищенаведеного висновку суду першої інстанції, адже не містять даних щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача у листопаді 2017р., на чому безпосередньо наполягає скаржник, а також не спростовують наявність права у позивача на отримання індексації грошового забезпечення (заробітної плати) за листопад 2017р.

Зі змісту згаданого вище розрахункового листа слідує, що він стосується періоду грудень 2017р., між тим спірні правовідносини склались з приводу невиплати індексації за листопад 2017р.

Отже, апеляційний суд відхиляє наданий апелянтом документ та наведені пояснення відповідача стосовно спірного періоду листопад 2017р.

Крім того, згідно наявного в матеріалах справи витягу з особової картки ОСОБА_1 вбачається, що за період з січня 2021 року по листопад 2021 року, станом на дату звільнення зі служби, позивачу нараховувалась та виплачувалася в складі грошового забезпечення індексація грошового забезпечення в загальній сумі за одинадцять місяців 13972,80 грн. (а.с.106).

Враховуючи приписи чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини та встановлені обставини справи, є ґрунтовним також і висновок суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління Національної поліції в Одеській області стосовно не врахування показників індексації грошового забезпечення при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та, відповідно, зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що під час розгляду справи судом першої інстанції, відповідач жодним чином не спростовував твердження позивача щодо протиправності невиплати йому індексації у листопаді 2017р., не висловлює заперечень щодо вимог про індексацію грошового забезпечення позивача, як при звільненні так і у листопаді 2017 року.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, фактично аналогічні тим, які були викладені відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву та яким судом першої інстанції була надана належна правова оцінка, а відтак, такі доводи встановлених обставин справи, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів також вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.11.2021 по 22.12.2021, з огляду на те, що однією з умов виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку є відсутність спору про розмір належних звільненому працівникові сум. Між тим, в даному випадку наявний спір про такі суми.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Підсумовуючи усе вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Колегія суддів в контексті надання оцінки доводам апеляційних скарг враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 313, 315-317, 321, 322, 325, 326, 329 КАС України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2022 року у справі №420/3366/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Градовський Ю.М. Шеметенко Л.П.