Справа № 460/650/22
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2022-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/650/22 пров. № А/857/11383/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція Радивилівської районної газети «Прапор Перемоги» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі № 460/650/22 (головуючий суддя Нор У. М., м. Рівне, повний текст судового рішення складений 31.01.2022) за позовом Управління Держпраці у Рівненській області до Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2022 року Рівненським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Управління Держпраці у Рівненській області до Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій державних виконавців Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); зобов`язання відповідача відкрити виконавче провадження по постанові про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №РВ400а/04-05/000024/ІП-ФС від 24.06.2021.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що 12.10.2021 державним виконавцем Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) протиправно повернуто без прийняття до виконання виконавчий документ, а саме постанову №РВ400а/04-05/000024/ІП-ФС від 24.06.2021. Висновок державного виконавця про пред`явлення виконавчого документу до виконання з пропуском строку є хибним, адже строк пред`явлення виконавчого документу переривався відповідно до пункту 1 частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано повідомлення Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 12.10.2021 та 23.11.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Зобов`язано Радивилівський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрити виконавче провадження за виконавчим документом Управління Держпраці у Рівненській області по постанові №РВ400а/04-05/000024/ІП-ФС від 24.06.2021 про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакція Радивилівської районної газети «Прапор Перемоги» у розмірі 30000 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариством з обмеженою відповідальністю «Редакція Радивилівської районної газети «Прапор Перемоги», подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення суду, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що державним виконавцем правомірно повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання, адже постанова №РВ400а/04-05/000024/ІП-ФС від 24.06.2021 про накладення штрафу подана до виконання з пропуском встановленого строку. Крім того, апелянт стверджує, що в даній постанові невірно вказано боржника. Так, боржником виступає ТзОВ «Айсен Маркет», однак позивачем було сфальшовано постанову №РВ400а/04-05/000024/ІП-ФС від 24.06.2021 та зазначено в ній боржником ТзОВ «Редакція Радивилівської районної газети «Прапор Перемоги».

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати в частині з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 24.06.2021 начальником Управління Держпраці у Рівненській області винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №РВ400а/04-05/000024/ІП-ФС від 24.06.2021 (а.с. 5-6). Вказана постанова 28.08.2021 була скерована на виконання до Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 7).

08.09.2021 Радивилівським районним відділом державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку із неправильним зазначенням найменування суб`єкта господарювання (а.с. 8).

04.10.2021 Управління Держпраці у Рівненській області заявою №17-17/5324 направило постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №РВ400а/04-05/000024/ІП-ФС від 24.06.2021 на виконання до Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з обґрунтуванням допущеної описки (а.с. 9).

12.10.2021 Радивилівським районним відділом державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку пропущенням встановленого строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 10).

11.11.2021 Управлінням Держпраці у Рівненській області заявою №17-17/6115 повторно скеровано до державного виконавця заяву про відкриття виконавчого провадження з обґрунтуванням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 11).

23.11.2021 Радивилівським районним відділом державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку пропущенням встановленого строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 12).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Наведене положення кореспондується з приписами частини першої статті 18 Закону №1404-VIII.

За статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Приписами частини другої статті 12 Закону № 1404-VIII обумовлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Приписами частини першої статті 376 КАС України встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що виконавчий документ може бути пред`явлений до примусового виконання у чітко визначений статтею 12 Закону № 1404-VIII строк.

Водночас для поновлення стягувачу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, необхідною правовою підставою такого поновлення строку є наявність поважних причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту позовних вимог слідує, що позивач вказує на протиправність дій державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо повернення без виконання виконавчого документу з підстав пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною четвертою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Про це було безпосередньо зазначено у частині другій статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, яка є попередньою редакцією Закону № 1404-VIII, тоді як в чинній редакції Закону питання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання урегульовано статтею 12, але в ній ця норма відсутня.

Отже, з аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону № 1404-VIII випливає, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Така позиція узгоджується з подібними правовими висновками, висловленими у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №240/10258/19.

Отже, установивши, що стягувачу виконавчий документ було повернуто 08 вересня 2021 року, тобто строк був перерваний, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що старшим державним виконавцем Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) протиправно було повернуто постанову №РВ400а/04-05/000024/ІП-ФС від 24.06.2021 без виконання.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання минув, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Разом з тим, за результатом розгляду цієї справи на державного виконавця можливо лише покласти обов`язок вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

З цього приводу слід зазначити, що дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки.

За таких обставин та правового врегулювання апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій старшого державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо відмови у відкритті виконавчого провадження.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через порушення норм матеріального права підлягає скасуванню в частині з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Що стосується розподілу судових витрат то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апеляційний суд встановив те, що за подання апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакція Радивилівської районної газети «Прапор Перемоги» сплатило 3721,50 грн. судового збору

Отже на користь апелянта за рахунок бюджетних асигнувань Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) необхідно стягнути 1240,50 грн.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція Радивилівської районної газети «Прапор Перемоги» задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі №460/650/22 скасувати в частині зобов`язання Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрити виконавче провадження за виконавчим документом Управління Держпраці у Рівненській області по постанові №РВ400а/04-05/000024/ІП-ФС від 24 червня 2021 року та прийняти в цій частині постанову, якою дану позовну вимогу задоволити частково.

Зобов`язати Радивилівський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вирішити питання про прийняття до виконання постанови №РВ400а/04-05/000024/ІП-ФС від 24 червня 2021 року про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакція Радивилівської районної газети «Прапор Перемоги» у розмірі 30000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція Радивилівської районної газети «Прапор Перемоги» () судовий збір в сумі 1240 (тисяча двісті сорок) грн. 50 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук