Справа № 320/12309/21
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт) звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ у Київській області про визнання протиправною бездіяльності протиправною щодо ненарахування та невиплати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати за рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі № 320/3965/19 за період із 29.10.2019 по 11.06.2021, виходячи із суми фактично виплаченої заборгованості по пенсії - 30 425,70 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів розглянула справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 18.10.2021 позовну заяву було залишено без руху та встановлено заявникові десятиденний строк з моменту одержання копії ухвали для усунення недоліків позову шляхом подання до суду позовної заяви із зазначенням у ній: обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з посиланням на докази, які ці обставини підтверджують, зокрема, обставини постановки ОСОБА_1 на облік в УПФУ та представленням довідки про взяття його на облік як пенсіонера; надання розпорядження про призначення пенсії станом на день прийняття на облік; подання Витягу з реєстру застрахованих осіб; викладення у позові обґрунтованого розрахунку суми на стягнення якої претендує заявник із визначенням всіх її складових та посиланням на докази, що підтверджують кожну складову зробленого розрахунку та методики розрахунку (зокрема індексації такої суми); обґрунтований розрахунок передбачає проведення математичних дій для встановлення характеру та параметрів величини; надання доказів звернення рішення до примусового виконання та доказів невиконання або часткового виконання рішення суду, а також доказів повного виконання рішення суду; зазначення інформації про внесення невиконаного рішення суду № 320/3965/19 від 29.10.2019 до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою з наданням відповідного витягу.

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали про залишення позовної заяви без руху від 18.10.2021 було надіслано 20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , згідно супровідного листа на адресу: АДРЕСА_1 та на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

22 грудня 2021 року суд першої інстанції, встановивши, що представником позивача за довіреністю 26.11.2021 було отримано рекомендоване поштове відправлення №603 з вмістом ухвали суду від 18.10.2021, проте станом на 22.12.2021 вказані в ухвалі недоліки не усунув, дійшов висновку, що відповідно до п.1 ст.169 КАС України позовна заява підлягає поверненню.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У своїй апеляційній скарзі позивач зазначив про те, що ні ухвали суду від 18.10.2021, ні ухвали суду від 22.12.2021 він не отримував, як і свою позовну заяву та долучені до неї копії документів. Так, про вищевикладене апелянт дізнався із реєстру судових рішень і звернувся до «Укрпошти» за роз`ясненнями.

З відповіді Укрпошти на звернення позивача вбачається, що поштове відправлення №603 ні позивачу, ні його представнику не вручалось, а було повернуто 23.11.2021 відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Колегією суддів було досліджено наявну в матеріалах справи роздруківку із офіційного сайту Укрпошта та встановлено, що з відправленням за №603 відбувались наступні дії: 21.10.2021 відправлення прийняте (м.Київ) - 22.10.2021 надходження на сортувальний центр (м. Київ) - 23.10.2021 відправлення у точці видачі/доставки (м.Вишгород) - 23.10.2021 відправлення не вручене під час доставки: інші причини (м.Вишгород) - 23.11.2021 відправлення перенаправлено до іншого відділення: за місцем обслуговування (м.Вишгород) - 25.11.2021 відправлення у точці видачі/доставки (м.Київ) - 26.11.2021 відправлення вручено: за довіреністю (м.Київ).

На підставі сукупності вказаних вище доказів колегія суддів дійшла висновку, що поштове відправлення №603 не було вручене позивачу, а 23.11.2021 дійсно було повернуто назад до відправника, тобто до суду першої інстанції, де і було 26.11.2021 вручено: за довіреністю (м.Київ).

Крім того, колегія суддів зауважує, що будь яких інших доказів про можливе отримання позивачем ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, як от звіт про направлення/доставку електронного листа, чи зворотнє повідомлення про вручення (у випадку вручення поштового відправлення позивачу чи його представнику) матеріали справи не містять.

Відтак, з матеріалів справи неможливо достовірно встановити факт отримання позивачем чи його представником копії ухвали суду від 18.10.2021 з огляду на відсутність в матеріалах справи будь яких доказів отримання позивачем копії надісланого судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, при вирішенні питання про дотримання позивачем строку на усунення недоліків позовної заяви необхідно виходити із дати отримання судового рішення, надісланого у порядку та у спосіб, встановлений законодавством, чого судом першої інстанції здійснено не було.

У рішенні від 13.01.2000 у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та в рішенні від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відтак, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 264, 311, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко