Справа № 215/4012/20
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
13 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 215/4012/20
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Чабаненко С.В.,
суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року в адміністративній справі №215/4012/20 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху для надання суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року в справі №215/4012/20, в якій зазначити (поважні) підстави для поновлення строку та документу, який підтверджує факт сплати судового збору. Заявнику надано
Заявнику апеляційної скарги запропоновано усунути її недоліки протягом десятиденного строку, який обліковується з дати закінчення воєнного стану, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року.
Копію даної ухвали було направлено скаржнику за вказаною в апеляційній скарзі адресою рекомендованим листом з повідомленням, та розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
16 травня 2022 року Третій апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу, якою запропонував скаржнику протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали або усунути виявлені недоліки скарги або надати суду докази неможливості виконати вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у зазначений строк через причини, зумовлені запровадженням в Україні воєнного стану.
Копію ухвали разом з супровідним листом надіслано на адресу заявника апеляційної скарги та отримано апелянтом 10 червня 2022 року.
16 червня 2022 року на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 подано заяву про відкриття провадження по справі після усунення недоліків.
В заяві ОСОБА_1 пропуск строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції обґрунтовується отриманням 19.03.2022 ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 10.01.2022 про повернення апеляційної скарги що на його думку є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020.
Проте, колегія суддів вважає заяву ОСОБА_1 про поновлення строку необґрунтованою та такою що задоволенню не підлягає, оскільки доводи, на які посилається позивач, в заяві, не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, наведені підстави для поновлення строку апеляційного оскарження є неповажними, оскільки позивачем причини пропуску строку апеляційного оскарження обґрунтовуються лише отриманням ухвали про повернення первинної апеляційної скарги, що свідчить про необґрунтованість доводів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.
Крім того, ОСОБА_1 не надано належних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.
Розглянувши повторно клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції приходить висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Як вбачається з наведеної норми, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.
У контексті відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору слід зазначити, що майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити його та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.
Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.
Враховуючи, що відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.
При цьому, посилання заявника в апеляційній скарзі на незадовільне матеріальне становище, отримання щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю не може бути розцінено як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, оскільки останній не може в повній мірі відобразити майновий стан, за якого неможливо сплатити судовий збір, а додана до заяви про звільнення від сплати судового збору довідка про розмір отриманої щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю не містить відомостей безпосередньо про майновий стан позивача.
Щодо посилань апелянта на звільнення від сплати судового збору в рамках забезпечення принципів доступу до правосуддя та рівності всіх учасників судового процесу перед судом, колегія суддів зазначає таке.
Статтями 8, 55 Конституції України регламентовано кожній особі право на захист її прав та законних інтересів, також гарантовано право на судовий захист, вказані норми - принципи вказують на гарантоване державою право особи, яке вона може реалізувати якщо порушені її права та охоронювані законом інтереси.
В свою чергу, відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
В той же час, питання щодо справляння судового збору в Україні регламентовано спеціальними нормами права, зокрема нормами КАС України та Законом України "Про судовий збір".
За приписами ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується також, у разі подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.
Колегія суддів зазначає, що обов`язок щодо сплати судового збору не можна розцінювати як перепону для судового захисту або як надання переваги одному учаснику судового процесу перед іншим, оскільки обов`язок сплати судового збору встановлений Законом для будь-якої особи, що звертається до суду та не має пільг зі сплати судового збору, або не звільнена від його сплати в силу Закону.
З огляду на викладене, враховуючи те, що Довідка Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної умісті Кривий Ріг ради про призначення та виплату щомісячної компенсації не є достатнім доказом, у підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо). Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником не надано.
Також, слід зазначити, що на підтвердження скрутного майнового стану суду не надано відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків.
Отже, належних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору скаржником не надано, а тому підстави для звільнення від його сплати відсутні.
Враховуючи те, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують зазначені ним причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, підстави, зазначені у заяві про його поновлення є неповажними.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Відповідно до частини другої ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 частини четвертої ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Проте, у зв`язку з тим, що визнання підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження неповажними, наслідками якого є відмова у відкритті апеляційного провадження, унеможливлює застосування вимог п. 1 частини четвертої ст. 169 КАС України, згідно з якими, позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Керуючись ст. 299, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ч. 3 ст. 328, ст. 329 КАС України, суд,-
Визнати підстави, наведені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, неповажними.
У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року в адміністративній справі №215/4012/20 - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко