Справа № 420/27458/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/27458/21
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 по справі № 420/27458/21 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ), НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України(військова частина НОМЕР_2 ), яка виразилась в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закон України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 з визначенням базового місяця 2008 року, в якому відбулось підвищення посадових окладів військовослужбовців;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закон України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 з визначенням базового місяця 2008 року, в якому відбулось підвищення посадових окладів військовослужбовців, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 та з урахуванням виплаченої суми.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що з 28.07.2020 по 01.08.2021 проходив військову службу на посаді старшого прапорщика, техніка-інспектора прикордонної служби 3 категорії групи зв`язку та автоматизованих систем управління відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 (тип Б) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 1 категорії (тип Б) НОМЕР_4 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого звільнено у запас ЗСУ за ст..26 ч.5 п.2 п. п. а у зв`язку з закінченням строку контракту. 30 липня 2021 року Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України №174-OC від 30.07.2021 року позивач був виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Дата закінчення військової служби 01 серпня 2021 року. При цьому, йому на період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення. Як стало відомо із отриманих у відповідача особистих карток на грошове забезпечення за період з липня 2015 по лютий 2018 років позивачу індексація грошового забезпечення виплачувалась у неповному розмірі, оскільки не враховувався базовий місяць січень 2008 року.

26 січня 2022 року до суду надійшов відзив НОМЕР_1 прикордонного загону з проханням відмовити у задоволенні позову з огляду на таке. НОМЕР_1 прикордонний загін не заперечує право позивача щодо отримання належних йому сум індексації грошового забезпечення за оскаржуваний період, проте у відповідності до положень Конституції України, а саме ст. 19 Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Кошторисними призначеннями Державної прикордонної служби України у 2016 - 2017 роках не було передбачено виплату військовослужбовцям індексації грошового забезпечення. Відповідно до розпорядження голови Державної прикордонної служби України від 02.06.2020 Про окремі питання індексації грошового забезпечення виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини у зв`язку із звільненням з військової служби. Враховуючи вищевикладене, розрахунок індексації за час проходження військової служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні, за спірний період, здійснила військова частина з якої позивача звільнено та виключено зі списків частини, що i було виконано НОМЕР_4 прикордонним загоном та підтверджується листом від 13.12.2021 №11/5499 та листом від 03.12.2021 №11/Д-32 та не заперечується самим позивачем. Індексацію грошового забезпечення за 2015-2018 роки була виплачена позивачу в сумі 27405, 82 гривень у серпні 2021 року.

Ухвалою суду першої інстанції від 31 січня 2022 року було задоволено клопотання НОМЕР_1 прикордонного загону, що надійшло до суду одночасно з відзивом, та залучено до участі у справі в якості співвідповідача НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України.

21.02.2022 до суду надійшов відзив НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ (військова частина НОМЕР_5 ) з проханням відмовити у задоволенні позову. Позовні вимоги ОСОБА_1 ніяким чином не стосуються НОМЕР_4 прикордонного загону, оскільки у період 2016-2018 р.р. ОСОБА_1 військову службу в НОМЕР_4 прикордонному загоні ДПСУ (військова частина НОМЕР_5 ) не проходив, а служив у НОМЕР_1 прикордонному загоні ДПСУ (військова частина НОМЕР_2 ), що не заперечується сторонами. Із аналізу норм Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових до населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, як нормативно-правових актів, що регулюють спірні питання, слідує, що розрахунок (в тому числі визначення базового місяця) індексації грошового забезпечення є компетенцією НОМЕР_1 прикордонному загоні ДПСУ, як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення, що підтверджено наданою Довідкою №535 від 02.12.2021 року, в якій міститься помісячний розрахунок індексації ОСОБА_1 та зазначені базові місяці листопад 2014 року та вересень 2015 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 25.04.2022 по справі № 420/27458/21 за позовом ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), яка виразилась в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закон України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 з визначенням базового місяця 2008 року, в якому відбулось підвищення посадових окладів військовослужбовців.

Зобов`язав НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закон України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 з визначенням базового місяця 2008 року, в якому відбулось підвищення посадових окладів військовослужбовців, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 та з урахуванням виплаченої суми.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 )подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України не погоджується з рішення суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим та безпідставним, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію зазначає, що НОМЕР_1 прикордонний загін не заперечує право позивача щодо отримання належних йому сум індексації грошового забезпечення за оскаржуваний період, проте у відповідності до положень Конституції України, а саме ст. 19 Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Апелянт зазначає, що кошторисними призначеннями Державної прикордонної служби України у 2016 - 2017 роках не було передбачено виплату військовослужбовцям індексації грошового забезпечення, кошти для виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період 2016-2018 не надходили, а тому не могли бути проведені.

Представник апелянта вказав, що з прийняттям Постанови №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 і включно до 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців не змінилися.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 119-ос від 15.06.2011 року ОСОБА_1 зараховано до складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) № 246-ОС від 27.07.2020 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення, у зв`язку з переміщенням у розпорядження начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 .

30 липня 2021 року Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України №174-OC від 30.07.2021 року ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Дата закінчення військової служби 01 серпня 2021 року.

Нарахування індексації та визначення базового місяця у період 2015-2018 років здійснювалось НОМЕР_1 прикордонним загоном ДПСУ за місцем проходження служби ОСОБА_1

НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) 12.01.2022 року надав ОСОБА_1 довідку про розмір виплаченої індексації військовою частиною НОМЕР_5 за 2015-2018 р.р. з якої вбачається, що базовими місяцями при розрахунку грошової індексації були листопад 2014 року та вересень 2015 року, загальна сума становить 27405,28 грн.

Саме виходячи з вказаних розрахунків грошової індексації, що були складені та розроблені НОМЕР_1 прикордонним загоном, під час звільнення позивача з військової служби НОМЕР_4 прикордонний загін здійснив позивачу виплату грошової індексації в розмірі 27405,28 грн.

Позивач стверджує, що НОМЕР_1 прикордонним загоном невірно був визначений базовий місяць для розрахунку та нарахування грошової індексації, що призвело до зменшення її розміру. Вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що саме НОМЕР_1 прикордонним загоном допущено протиправні дії, які полягають у застосуванні невірного базового місяця при нарахуванні позивачу грошової індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

З прийняттям постанови від 09.12.2015 №1013 базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є не місяць зростання грошових доходів військовослужбовця, а саме місяць в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.

Із прийняттям постанови від 09.12.2015 №1013 місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації військовослужбовців є місяць наступний за місяцем, в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець згідно з постановою Кабінету Міністрів України.

При цьому обчислення такого індексу за даними правилами відбувається незалежно від того, коли військовослужбовець прийняти на військову службу, коли перемістився на посаду з більшим посадовим окладом, коли встановлено чергове військове звання або встановлені різні надбавки, доплати і премії.

Оскільки доказів підвищення у період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, до суду не надано та судом відповідні обставини не встановлено, суд дійшов висновку, що за вказаний період при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення, базовим місяцем повинен бути саме січень 2008 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 1 та 5 статті 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Приписами ч.2 ст.5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

відповідно до п.5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Тобто з прийняттям постанови від 09.12.2015 №1013 змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

Таким місяцем (базовим) є той, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ключовим є те, що із прийняттям постанови від 09.12.2015 №1013 базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є не місяць зростання грошових доходів військовослужбовця (в тому числі у зв`язку із встановленням надбавок, виплати премії), а саме місяць в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.

Тобто, із прийняттям постанови від 09.12.2015 №1013 місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації військовослужбовців є місяць наступний за місяцем, в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець згідно з постановою Кабінету Міністрів України.

При цьому обчислення такого індексу за даними правилами відбувається незалежно від того, коли військовослужбовець прийняти на військову службу, коли перемістився на посаду з більшим посадовим окладом, коли встановлено чергове військове звання або встановлені різні надбавки, доплати і премії.

З огляду на те, що доказів підвищення у період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, до суду не надано та судом відповідні обставини не встановлено, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що за вказаний період при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення, базовим місяцем повинен бути саме січень 2008 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо допущення НОМЕР_1 прикордонним загоном протиправних дій, які полягають у застосуванні невірного базового місяця при нарахуванні позивачу грошової індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та безпідставності рішення суду першої інстанції стосовно колегія суддів відхиляє оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив.

Аргументи скаржника в апеляційній скарзі щодо того, що кошторисними призначеннями Державної прикордонної служби України у 2016 - 2017 роках не було передбачено виплату військовослужбовцям індексації грошового забезпечення та кошти для виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період 2016-2018 не надходили, а тому не могли бути проведені на переконання суду апеляційної інстанції, в контексті спірних правовідносин, є безпідставними, оскільки даний вид допомоги гарантований законом та його неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у справах від 22.06.2010 № 21-399во10, від 07.12.2012 №21-977во10, від 03.12.2010 № 21- 44а10.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Такий правовий висновок також міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17.

Посилання відповідача на відсутність коштів для виплати індексації порушують гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном, з огляду на те, що чинне правове положення передбачає індексацію грошового забезпечення, відтак, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в проведенні індексації, доки відповідні положення є чинними

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 по справі № 420/27458/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.