Справа № 120/6089/22
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 жовтня 2022 р. Справа № 120/6089/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що з 25 грудня 2014 року їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 07 червня 2022 року позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте під час призначення пенсії з 07 червня 2022 року застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Не погоджуючись із застосуванням такого показника середньої заробітної плати, позивачка звернулася до відповідача із заявою, у якій просила застосувати показник середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки відповідно до положень статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте, листом від 15 липня 2022 року відповідач повідомив заявницю, що при обрахунку розміру пенсії за віком з 07 червня 2022 року застосовано проіндексований показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивачка вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо незастосування при призначенні 07 червня 2022 року пенсії середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019 - 2021 роки, у зв`язку із чим звернулася з цим позовом до суду із вимогою зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із 07 червня 2022 року із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019 - 2021 роки.

Ухвалою від 09 серпня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29 серпня 2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Такий обґрунтований тим, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 25 грудня 2014 року по 06 червня 2022 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 07 червня 2022 року позивачка звернулася із заявою про проведення перерахунку пенсії шляхом переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком у зв`язку з досягненням встановленого пенсійного віку. З 07 червня 2022 року Головним управлінням призначено їй пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

З 25 грудня 2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

07 червня 2022 року у зв`язку з досягненням позивачкою пенсійного віку вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначило позивачці пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07 червня 2022 року.

Проте під час призначення пенсії пенсійний орган застосував показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки

Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, у якій просила обчислити призначену пенсію, застосувавши показник середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, відповідно до положень статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не за 2014-2016 роки, як це зробив відповідач.

Відповідач листом від 15 липня 2022 року повідомив заявницю, що при обрахунку розміру пенсії за віком з 07 червня 2022 року застосовано проіндексований показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а тому підстави для застосування середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом із тим відповідно до частини 1 статті 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV. Однак, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Отже, враховуючи те, що позивачці з 25 грудня 2014 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відбулося вперше 07 червня 2022 року.

Відтак відповідачеві при призначенні позивачці пенсії слід було врахувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-IV.

Вирішуючи даний спір, суд враховує правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 428/450/17, згідно з якою, якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV у зв`язку із досягненням такого віку пенсія повинна обраховуватись на підставі положень статті 40 Закону № 1058-ІV як вперше призначена.

З огляду на викладене суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо застосування при обчисленні розміру пенсії позивачки за віком з 07 червня 2022 року показника середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015, 2016 роки.

Водночас вимога позивача щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача не підлягає задоволенню, адже бездіяльність має прояв пасивної поведінки відповідного суб`єкта. Натомість, відповідач невірно застосовуючи показник середньої заробітної плати по Україні при призначенні пенсії з 07 червня 2022 року, допустив протиправні дії.

З огляду на задоволення позовної вимоги в частині визнання протиправних дій пенсійного органу щодо застосування при обчисленні розміру пенсії позивачки за віком з 07 червня 2022 року показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки, тому задоволенню підлягає і вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити з 07 червня 2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, врахувавши при цьому раніше виплачені суми пенсії.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень, що підтверджується квитанцією від 02 серпня 2022 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень, а тому на користь позивача слід стягнути 496,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі 992,40 гривень як за звернення до суду з позовом з однією немайновою вимогою.

А тому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що половина від суми сплаченого судового збору і є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94,139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014, 2015, 2016 роки при обчисленні 07 червня 2022 року розміру пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити з 07 червня 2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, врахувавши при цьому раніше виплачені суми пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Повний текст рішення суду складено 04.10.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович