Справа № 380/10183/22
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивачка) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- визнати дії спеціаліста (представника) Пустомитівського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області неправомірними;

- зобов`язати спеціаліста Пустомитівського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до мого страхового (трудового) стажу період роботи у КП «Пустомитиводоканал» з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2005 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року та провести перерахунок стажу.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що під час здійснення перевірки страхового стажу вона виявила, що орган Пенсійного фонду України не зарахував до її страхового стажу періоди роботи у КП «Пустомитиводоканал» з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2005 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року. При цьому своїм листом пенсійний орган повідомив позивачку про те, що оскільки за вказані вище періоди роботи КП «Пустомитиводоканал» не сплатило страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та не подало індивідуальні відомості про застраховану особу, тому такі періоди роботи не можуть бути зараховані до страхового стажу. Зазначені дії пенсійного органу позивачка вважає протиправними, оскільки не повинна нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків КП «Пустомитиводоканал» в частині сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на вищевикладене адміністративний позов просить задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що позивачка на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області не перебуває, пенсії не отримує. З питанням щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи у КП «Пустомитиводоканал» з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року позивачка звернулася 25 жовтня 2021 року до відділу обслуговування громадян № 18 (сервісний центр) в порядку Закону України «Про звернення громадян». На таке звернення Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в межах компетенції надало позивачці відповідь листом від 25 листопада 2021 року № 17400-16785/М-57/8-1300/21.

Відповідач зазначає, що обчислення страхового стажу з 01 січня 2004 року та врахування заробітної плати (доходу) з 01 липня 2000 року здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі даних системи персоніфікованого обліку. За вказані позивачкою у позовній заяві періоди згідно з поданими звітами про суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування КП «Пустомитиводоканал» не здійснило нарахування 32% на фактичні витрати на оплату праці та відповідно їх не сплатило. Тому в реєстрі застрахованих осіб відсутня позначка про сплату страхових внесків, відповідно періоди роботи позивачки у КП «Пустомитиводоканал» з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року не можуть бути враховані до її страхового стажу.

Також відповідач зазначає, що відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 03 грудня 2013 року № 25-2 відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надіслало на адресу КП «Пустомитиводоканал» листа з рекомендацією подати заяву про проведення позапланової перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування для здійснення донарахування та сплати страхових внесків за періоди з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року. Однак на сьогодні КП «Пустомитиводоканал» заяву про проведення перевірки не подало, відповідно перевірка не проведена. Відповідач зауважує, що застрахована особа має право вимагати від страхувальника достовірного та своєчасного подання до територіального органу Пенсійного фонду України первинних та коригуючих відомостей про себе стосовно персоніфікованого обліку, в тому числі за рішенням суду.

З огляду на викладене відповідач уважає, що підстави для зарахування позивачці до страхового (трудового) стажу періодів роботи у КП «Пустомитиводоканал» з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року і проведення перерахунку стажу відсутні, а тому в задоволенні адміністративного позову просить відмовити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 01 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 12 серпня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) відомості про сплату КП «Пустомитиводоканал» страхових внесків із заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 за періоди з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року відсутні.

25 жовтня 2021 року позивачка звернулася до відділу обслуговування громадян № 18 (сервісний) центр Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із зверненням, яке мотивувала тим, що при перевірці страхового стажу вона виявила, що орган Пенсійного фонду не врахував до її страхового стажу періоди роботи у КП «Пустомитиводоканал» (правонаступник) з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2005 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року. Позивачка вказала, що у 2021 році звернулася до органу Пенсійного фонду за довідкою про відомості щодо трудового стажу та дізналась про те, що оскільки за вказані вище періоди роботи КП «Пустомитиводоканал» не сплатило страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та не подало індивідуальні відомості про застраховану особу, тому такі періоди роботи не можуть бути зараховані до страхового стажу. Позивачка зазначила, що не повинна нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків КП «Пустомитиводоканал» в частині сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З цих підстав просила пенсійний орган зарахувати до страхового (трудового) стажу періоди роботи у КП «Пустомитиводоканал» з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2005 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року.

Листом від 25 листопада 2021 року № 17400-16785/М-57/8-1300/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивачку на її звернення від 25 жовтня 2021 року про те, що за періоди з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року згідно поданих звітів про суми нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Додаток 23) КП «Пустомитиводоканал» не здійснено нарахування 32% на фактичні витрати на оплату праці, що унеможливлює зарахування цих періодів роботи до трудового стажу працівникам. Також у листі зазначено про те, що пенсійним органом направлено на адресу КП «Пустомитиводоканал» листа від 17 листопада 2021 року з рекомендацією подати заяву про проведення позапланової перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування для здійснення донарахування та сплати страхових внесків за періоди з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року.

Позивачка, уважаючи дії пенсійного органу щодо незарахування до її страхового стажу періодів роботи у КП «Пустомитиводоканал» з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2005 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року неправомірними, звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до визначення, яке міститься у частині першій статті 1 Закону № 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 21 Закону № 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять, зокрема від роботодавців та застрахованих осіб (абзаци другий, четвертий, п`ятий частини першої статті 21 Закону № 1058).

Згідно з визначенням, наведеним у частині першій статті 1 Закону № 1058, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону № 1058.

Так, абзацом 1 частини 1 статті 20 Закону № 1058 передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з частиною 10 статті 20 Закону № 1058 якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Нормами статті 106 Закону № 1058 передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

У постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17, від 30 вересня 2019 року у справі № 316/1392/16-а, від 27 травня 2021 року у справі № 343/659/17 Верховний Суд вказав, що за загальним правилом несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Суд встановив, що позивачка, зокрема, з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року працювала у КП «Пустомитиводоканал».

25 жовтня 2021 року позивачка звернулася до відділу обслуговування громадян № 18 (сервісний) центр Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із зверненням, в якому просила пенсійний орган зарахувати до страхового (трудового) стажу періоди роботи у КП «Пустомитиводоканал» з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2005 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року.

Листом від 25 листопада 2021 року № 17400-16785/М-57/8-1300/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивачку на її звернення про те, що за періоди з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року згідно поданих звітів про суми нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Додаток 23) КП «Пустомитиводоканал» не здійснено нарахування 32% на фактичні витрати на оплату праці, що унеможливлює зарахування цих періодів роботи до трудового стажу працівникам.

Отже, підставою для незарахування вказаних вище періодів роботи позивачки до її страхового стажу відповідач вказав відсутність сплати страхових внесків КП «Пустомитиводоканал».

Надаючи правову оцінку діям відповідача у спірному випадку, суд вказує на те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, обчислення пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому суд наголошує, що обов`язок щодо сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено саме на страхувальника.

Внаслідок невиконання КП «Пустомитиводоканал» обов`язку щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України позивачка фактично позбавлена соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам у сфері соціального захисту.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків КП «Пустомитиводоканал» за періоди роботи позивачки з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року не є підставою для позбавлення її права на зарахування вказаних періодів до страхового стажу.

Адже позивачка не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а наявність заборгованості підприємства щодо їх сплати не може бути підставою для незарахування до страхового стажу періодів роботи позивачки з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року у КП «Пустомитиводоканал».

Покликання відповідача на те, що відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 03 грудня 2013 року № 25-2 відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника, однак на сьогодні КП «Пустомитиводоканал» заяву про проведення перевірки не подало, відповідно перевірка не проведена, суд відхиляє, оскільки позивачка не може нести негативні наслідки за неналежне (несумлінне) виконання страхувальником своїх обов`язків в частині підтвердження сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01 січня 2011 року.

За таких обставин суд доходить висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачці у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року у КП «Пустомитиводоканал» є протиправними.

Разом з тим суд зауважує, що у позовній заяві, а також у змісті заявлених позовних вимог позивачка визначає такі періоди роботи у КП «Пустомитиводоканал», які, на її думку не зараховані до страхового стажу: з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2005 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року.

Втім, як слідує з наявних у матеріалах справи Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) (а.с.49-51) у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату КП «Пустомитиводоканал» страхових внесків із заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 за наступні періоди: з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року.

З огляду на викладене спірним у цій справі є період з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року, а не з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2005 року, як помилково зазначає позивачка, та період з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року, який позивачкою визначено правильно.

Крім того, суд відзначає, що у позовній заяві позивачка просить суд визнати дії спеціаліста (представника) Пустомитівського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області неправомірними та зобов`язати його вчинити відповідні дії, спрямовані на відновлення її порушених прав. Однак спеціаліст органу Пенсійного фонду України не є стороною відповідача у цій справі. Такою стороною є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області як суб`єкт владних повноважень, який порушив права позивачки, а відтак саме його належить зобов`язати вчинити відповідні дії, спрямовані на відновлення таких порушених прав.

Підсумовуючи викладене у сукупності, а також зважаючи не помилкове зазначення позивачкою одного з періодів, за які страхувальником не сплачено страхові внески, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивачки періоди роботи з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року у КП «Пустомитиводоканал» та здійснити перерахунок страхового стажу з урахуванням цих періодів.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до правил статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що при зверненні з цим позовом до суду позивачка сплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Оскільки позов містить позовні вимоги немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості, а не розміру задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином, поверненню позивачці за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 992,40 грн.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року у КП «Пустомитиводоканал».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01 вересня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2006 року у КП «Пустомитиводоканал» та здійснити перерахунок страхового стажу з урахуванням цих періодів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 992,40 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 06 жовтня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.