Справа № 560/323/20
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/323/20
РІШЕННЯ

іменем України

05 жовтня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор" звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 18.12.2019, за яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним зобов`язанням на суму 4810735,00 грн та за штрафними санкціями 1202684,00 грн.;

- № від 18.12.2019, за яким застосовано штрафні санкції по податку на прибуток приватних підприємств на суму 680,00 грн.;

- № від 18.12.2019, за яким зменшено суму грошового зобов`язання по єдиному податку за основним зобов`язанням на суму 8541,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" перебувало на спрощеній системі оподаткування - платником єдиного податку четвертої групи. В акті перевірки зроблено висновок, що відповідно до ІКП по платежу "плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення" станом на 01.01.2017 рахується податковий борг (недоїмка) в сумі 75,90 грн. Також в акті вказано, що посівні площі товариства у 2016 році, на яких вироблялась сільгосппродукція, склали 2 366 га. Водночас відповідачем зроблено помилковий висновок, що ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" у 2017 році не був сільськогосподарським товаровиробником у розумінні п.п.14.1.235 п.14. ст.14 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), та, відповідно, на товариство не поширюється спеціальний податковий режим - четверта група платника єдиного податку.

Вважає, що наявність боргу на 1 січня 2017 року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку лише для тих, хто вперше набуває цей статус. Оскільки позивач з 01 січня 2017 року автоматично став платником єдиного податку четвертої групи, тому норми щодо анулювання такої реєстрації за наявності податкового боргу до спірних правовідносин застосуванню не підлягають. Окрім того, жодних рішень органу ДПС щодо донарахування податкових зобов`язань по "платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення" у розмірі 75,90 грн на адресу товариства не надходило. Більше того, попереднім актом перевірки, який охопив період з 01.01.2015 по 31.12.2016, на сторінці 106 акту вказано, що "Перевіркою правильності нарахування, термінів сплати та своєчасності подання податкових декларацій з рентної плати, порушень вимог Податкового кодексу України, який регламентує порядок її справляння, не встановлено". Заборгованість відсутня також згідно акту звірки №27317-22 від 03.02.2017.

Товариство у 2017 році було сільськогосподарським товаровиробником, у якого частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік перевищувала 75%, що підтверджується розрахунком частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2016 рік, який був наданий контролюючому органу 20.02.2017.

Відсутність письмової відмови товариству у реєстрації у 2017 році платником єдиного податку четвертої групи, як це передбачено пунктом 299.5 статті 299 ПК України, з підстав наявності у поданих в порядку підп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України документах недоліків або порушення строків подачі документів, не проведення податковим органом перевірки позивача, відсутність рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи свідчить про не доведення податковим органом дотримання ним як суб`єктом владних повноважень способу реалізації владних управлінських функцій.

Ухвалою суду від 22.01.2020 відкрито провадження в цій адміністративній справі та вирішено її розглянути за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.06.2020, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 26 січня 2022 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 10.02.2022 прийнято до провадження адміністративну справу та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.03.2022 клопотання представника відповідача задоволено та відкладено розгляд справи №560/323/20.

Ухвалою суду від 20.09.2022 закрито підготовче провадження у справі №560/323/20 та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідач подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що враховуючи невідповідність позивача у 2017 році вимогам одразу двох норм Податкового кодексу України, а саме, підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5 1 статті 291 Податкового кодексу України, контролюючий орган, керуючись абз.2 п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України, здійснив нарахування позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток (від якого останній був звільнений як платник єдиного податку четвертої групи) та прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Позивач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

25.11.2019 працівниками ГУ ДПС у Хмельницькій області складено акт за №0194/22-01-05-12/36681090 "Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор".

У висновках акту зазначено, зокрема, такі порушення:

1. п.п.14.1.235 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.139.2.1, п.п. 139.2.2 п.139.2 ст.139, абз.а) п.п.4) п.291.4, п.291.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" занижено податок на прибуток підприємств в загальній сумі 4 810 735 грн., у тому числі за 1 квартал 2017 в сумі 4 991 001 грн., півріччя 2017 в сумі 6 707 735 грн., три квартали 2017 в сумі 6 514 021 грн., рік 2017 в сумі 4 810 735 гривень"

2. п.49.2 ст.49, п. 137.4 ст.137 Податкового кодексу України, ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" не подано до контролюючого органу декларації з податку на прибуток приватних підприємств за І квартал 2017, півріччя 2017, три квартали 2017 та рік 2017;

3. п.46.2 ст.46 Податкового кодексу України, ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" не подано до контролюючого органу фінансову звітність за І квартал 2017 та 9 місяців 2017;

4. п.п.14.1.235 п.14.1 ст.14, абз. а) п.п.4) п.291.4 п.п.291.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" завищено єдиний податок платника четвертої групи в сумі 8 541,57 гривень.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 18 грудня 2019 року №, за яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним зобов`язанням на суму 4810735 грн. та за штрафними санкціями 1202684 грн.;

- від 18 грудня 2019 року №, за яким до товариства застосовано штрафні санкції по податку на прибуток приватних підприємств на суму 680 грн.;

- від 18 грудня 2019 року №, за яким товариству зменшено суму грошового зобов`язання по єдиному податку за основним зобов`язанням на суму 8541,57 грн.

Висновки акту перевірки, які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, базуються на наступних обставинах.

Так, перевіркою встановлено, що за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" перебувало на спрощеній системі оподаткування - платник єдиного податку четвертої групи.

Перевіркою не підтверджено правомірність перебування ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" у 2017 році на спеціальному режимі оподаткування з двох підстав:

1) Відповідно до п.п.291.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 ПК України не може бути платником єдиного податку четвертої групи суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" допущено станом на 01.01.2017 податковий борг в сумі 75,90 грн., що підтверджується ІКП по платежу "Плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення". Тому згідно наведеної норми відсутні підстави для перебування у 2017 році платником єдиного податку четвертої групи.

2) Визначення поняття "сільськогосподарський товаровиробник" для цілей ПК України наведено в п.п.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України. Сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Таким чином, юридична особа для перебування платником податку четвертої групи має щорічно одночасно дотриматись двох основних вимог:

- займатись виробництвом сільськогосподарської продукції у поточному податковому (звітному) періоді;

- частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Виключно реалізація залишків сільгосппродукції, виробленої у попередніх звітних періодах, без здійснення виробництва сільгосппродукції у поточному періоді, не дає права для перебування платником податку четвертої групи у цьому звітному періоді.

ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" до контролюючого органу для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік подано:

- податкову декларацію платника податку четвертої групи (в/х № від 20.02.2017): площа земельних ділянок 67,5356 га, нормативно-грошова оцінка землі 22188,60 грн., ставка податку 0,57, сума річна податку 8541,57 грн.;

- відомості про наявність земельних ділянок (в/х № від 20.02.2017): категорія земельних ділянок - сільськогосподарські угіддя, право користування - на умовах оренди, кількість орендодавців 42, загальна площа земельних ділянок 67,5356 га.;

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (в/х № від 20.02.2017): загальний обсяг отриманого доходу 91464467 грн., в т.ч. сільгосппродукції 89650118 грн., частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній (звітний) рік 76,59 %.

Попередньою перевіркою підтверджено правомірність перебування ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" у 2016 році платником єдиного податку четвертої групи - сільгосппродукція вирощувалась на суборендованих землях. Проте перевіркою встановлено, що ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" у 2017 році не використовував для вирощування сільгосппродукції суборендовані землі.

Підпунктом 14.1.235 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що для підтвердження статусу сільськогосподарського товаровиробника не встановлено будь-яких обмежень щодо обсягів виробництва сільгосппродукції, основним критерієм є сам факт виробництва сільськогосподарської продукції, визначеної п.п.14.1.234 п.14 ст.14 Кодексу.

Перевіркою не встановлено вирощування у 2017 році ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" сільгосппродукції на орендованій площі 67,5356 га чи будь-яких інших ділянках.

Оскільки ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" у 2017 році не був сільськогосподарським товаровиробником у розумінні п.п.14.1.235 п.14. ст.14 ПК України, а саме не здійснював виробництво сільськогосподарської продукції на площі 67,5356 га чи будь-яких інших земельних ділянках, не здійснював операції з її постачання, відповідно на товариство не поширюється спеціальний податковий режим - четверта група платника податку. Частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній (звітний) період, що перевищує 75 відсотків, при відсутності самого виробництва сільськогосподарської продукції у поточному податковому (звітному) періоді, не дає права у 2017 на застосування спеціального податкового режиму.

Зважаючи на те, що у 2017 році на ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" не поширювався спеціальний податковий режим - платник єдиного податку четвертої групи, відповідно до п.п.133.1.1 п.133.1 ст.133 ПК України товариство є платником податку на прибуток.

В результаті допущених порушень перевіркою повноти визначення податку на прибуток встановлено його заниження всього у сумі 4810735 за 2017 рік.

Також в порушення вимог п.49.2 ст.49, п.137.4 ст.137 ПК України ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" не подано до контролюючого органу декларації з податку на прибуток приватних підприємств за І квартал 2017, півріччя 2017, три квартали 2017 та рік 2017.

Водночас, у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" задекларовано єдиного податку платника четвертої групи у сумі 8541,57 гривень. Проте, оскільки станом на 01.01.2017 товариство мало податковий борг в сумі 75,90 грн та у 2017 році не було сільськогосподарським товаровиробником, тому неправомірно перебувало платником єдиного податку четвертої групи та сплачувало єдиний податок. Це призвело до завищення єдиного податку у сумі 8541,57 гривень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 291.2 та 291.3 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з підп.291.4.4 п.291.4 ст.291 ПК України до четвертої групи суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, відносяться сільськогосподарські товаровиробники - юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно абз.2 п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5 1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платнику податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Згідно пп. 291.51.3 п. 291.5 1 ст. 291 Податкового кодексу України не може бути платниками єдиного податку четвертої групи суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до пп.4 п. 291.4 ст.291 Податкового кодексу України четверта група спрощеної системи оподаткування поширюється лише на сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період дорівнює або перевищує 75 відсотків.

З огляду на зазначене, абз.2 п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України встановлює право контролюючого органу, за наслідками проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи, нарахувати йому податки та збори, від сплати яких платник податків звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу, якщо останній, порушив умови перебування на спрощеній системі оподаткуванням, шляхом одночасного не дотримання вимог підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 і вимог пункту 291.5- 1 статті 291 ПК.

Так, виїзною плановою документальною перевіркою було встановлено, що у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" перебувало на спрощеній системі оподаткування - платником єдиного податку четвертої групи.

При цьому, в ході проведення перевірки було виявлено, що ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" у 2017 році одночасно не відповідав вимогам пп.4 п. 291.4 ст.291 Податкового кодексу України (у 2017 році позивач не був сільськогосподарським товаром пробником) та п. 291.5 1 ст. 291 Податкового кодексу України (позивачем допущено наявність податкового боргу станом на 01.01.2017 року), що, відповідно до абз.2 п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України, позбавляло позивача права перебувати, у відповідних періодах, на спрощеній системі оподаткування (сплачувати єдиний податок) та зобов`язувало його перейти на загальну систему оподаткування.

Враховуючи те, що позивач у 2017 році допустив порушення вимог Податкового кодексу України, а саме, підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5 1 статті 291, контролюючий орган, керуючись абз.2 п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України, здійснив нарахування позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток (від якого останній був звільнений як платник єдиного податку четвертої групи) та прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення, з чим погодився суд.

Відповідно до п.п.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Таким чином, сільськогосподарським товаровиробником є юридична особа яка в першу чергу має займатись виробництвом сільськогосподарської продукції у поточному податковому (звітному) періоді, та додатково, частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період має дорівнювати або перевищувати 75 відсотків.

В матеріалах справи містяться докази, які підтверджують, що у 2017 році позивачем не здійснювалось виробництво (вирощення) сільськогосподарської продукції.

Так, згідно наданої до перевірки оборотно-сальної відомості за 2017 рік по підприємству станом на 01.01.2017 року сальдо по Д-ту рахунку 23 "Виробництво" відсутнє.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 23 "Виробництво" за 2017 рік (міститься в матеріалах справи) не встановлено віднесення на Д-т рахунку прямих матеріальних витрат сільгоспвиробництва, а саме: посівного матеріалу, мінеральних добрив, засоби захисту рослин, послуг із збирання врожаю. Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 23 "Виробництво" за 2017 рік обороти по Д-ту рахунку 23 "Виробництво" склали 2413818,87 грн по К-ту 2413818,87 грн. Відповідно первинних документів, наданих до перевірки, на рахунку 23 "Виробництво" облікувало випуск власної продукції - громадське харчування (власна їдальня).

Дані факти свідчать, що ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" не проводило у засів (виробництво) озимих культур урожаю 2017 року, не проводило підготовку землі до засіву та засів ярих культур на орендованій земельній ділянці площею 67,5356 га та/або інших земельних ділянках.

Таким чином, ТОВ "ТД "Шепетівський цукор" у 2017 році не було сільськогосподарським товаровиробником, у розумінні пп. 14.1.235 п.14. ст.14 Податкового кодексу, оскільки не здійснював виробництва сільськогосподарської продукції на власних чи орендованих потужностях, її переробки (за потреби) та здійснення операції з її постачання.

Щодо акту звірки №27317/22 від 03.02.2017 суд вказує, що зі змісту акту вбачається, що сам документ є незавершеним, в нього внесені лише дані контролюючого органу, а дані платника внесені олівцем, та не відповідають даним податкового органу, тобто позивач мав би вияснити в чому полягали такі розбіжності. Дефектність вказаного акту, не дає можливості визначити достовірність зазначеної в ньому інформації та відсутності у позивача боргу, а тому він не може слугувати належним доказом по справі.

Згідно п. 251.1. ст. 251 Податкового кодексу України рентна плата складається з:

251.1.1. рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин;

251.1.2. рентної плати за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин;

251.1.3. рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України;

251.1.4. рентної плати за спеціальне використання води;

251.1.5. рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів;

251.1.6. рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України.

Згідно п. 254.6. ст. 254 Податкового кодексу України порядок подання декларації, строки сплати, відповідальність платників рентної плати та контроль за її справлянням визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу.

Згідно п. 257.3. ст.257 Податкового кодексу України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки:

257.3.1. з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин:

257.3.5. з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів - за місцезнаходженням лісової ділянки;

Відповідно до п.257.5. ст.257 Податкового кодексу України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації з урахуванням фактично сплачених авансових внесків.

Згідно пп. 49.18.1. п.49.18. ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Наказом Міністерства фінансів України від 17.08.2015 р. № 719 затверджено форму Податкової декларації з рентної плати, де визначено, що невід`ємною частиною Податкової декларації є додатки. Відповідний тип додатка забезпечує обчислення податкового зобов`язання за відповідним видом об`єкта оподаткування.

Тобто в інтегрованій картці платника податків відображаються нарахування податкових зобов`язань відповідно доданих Додатків до податкової декларації з рентної плати.

Так, у відповідності до зазначених норм Податкового кодексу України, позивачем подано до контролюючого органу Звітну нову Податкову декларацію з рентної плати порядковий №2 за 1 квартал 2016 року від 10.05.2016 р. № з Додатком 1 та Додатком 9, якою задекларовано загальне податкове зобов`язання з рентної плати в сумі 1366,31 грн. (рядок 4.1 + рядок 4.5).

Згідно р.13 Додатку 1 від 10.05.2016 № доданого до Декларації податкове зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин становить 76,75 грн.

Згідно р.5 Додатку 9 від 10.05.2016 № доданого до Декларації податкове зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів становить 1289,56 грн.

В подальшому позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з рентної плати порядковий №3 за 1 квартал 2016 року від 19.05.2016 р. № з уточненими Додатком 1 та Додатком 9, якою задекларовано загальне податкове зобов`язання з рентної плати в сумі 399,14 грн. (рядок 4.1 + рядок 4.5).

Згідно р.14 Додатку 1 від 19.05.2016 № податкове зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин визначене в р. 13 Додатку 1 від 10.05.2016 уточнюється в сторону збільшення в розмірі +76,75 грн.

В свою чергу, в інтегровану картку платника податку за 2016 р. по платежу "Плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення" код класифікації доходів бюджету "13030100", потрапляє нарахування податкового зобов`язання за 1 квартал 2016:

- в сумі 76,75 грн згідно Нового звітного Додатку 1 № від 10.05.2016 (термін сплати 20.05.2016), яке погашається (зменшується) наявною переплатою в сумі 77,60 грн., в зв`язку з чим в переплаті залишається 0,85 грн. (77,60 - 76,75 = 0,85);

- в сумі 76,75 грн згідно Уточнюючого Додатку 1 № від 19.05.2016 (термін сплати 20.05.2016), яке погашається (зменшується) наявною переплатою в сумі 0,85 грн., в зв`язку з чим в заборгованості залишається 75,90 грн. (76,75-0,85 = 75,90).

В подальшому, позивачем 12.08.2016 року сплачено 352,80 грн., з яких здійснено погашення (зменшення) наявної заборгованості в сумі 75,90 грн., в зв`язку з чим в переплаті залишається 276,90 грн. (352,80 - 75,90 = 276,90).

Згодом, в нарахування потрапляє податкове зобов`язання за 2 квартал 2016 р. в сумі 352,80 грн. згідно Додатку 1 № від 21.07.2016 (термін сплати 19.08.2016), яке погашається (зменшується) частково наявною переплатою в сумі 276,90 грн., в зв`язку з чим знову утворюється заборгованість в сумі 75,90 грн. (352,80 - 276,90 = 75,90).

Аналогічна ситуація повторюється в т.ч. до кінця 2016 р. та у 2017 р., в зв`язку з чим станом на 01.01.2017 р. в інтегрованій картці платника міститься податковий борг в сумі 75,90 грн.

Згідно пп. 258.1.1. п. 258.1. ст. 258 Податкового кодексу України саме на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Отже, позивач самостійно, визначив у податковій звітності суму податкового зобов`язання, а відповідно до п. 54.1 Податкового кодексу України така сума є узгодженим грошовим зобов`язанням. Згідно з п. 57.1 Податкового кодексу України у загальних випадках платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку подання податкової декларації.

У свою чергу, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Податковим кодексом України строк, є податковим боргом (п.п. 14.1.175 ПКУ).

Згідно п.87.9. ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд не вбачає з боку відповідача протиправних дій щодо винесених податкових повідомлень-рішень від 18.12.2019 за №, № та №, які прийняті за результатами документальної планової виїзної перевірки.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, судові витрати не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 жовтня 2022 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Шепетівський цукор" (вул. Овчарука, 36,Мокіївці,Шепетівський район, Хмельницька область,30440 , код ЄДРПОУ - 36681090)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя П.М. Майстер