Справа № 750/2991/22
Суддя: Павленко О. В.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/2991/22
Провадження №2-а/743/14/22
УХВАЛА

21 вересня 2022 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Павленко О.В., при секретарі судового засідання Довбенко О.М.,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2022 до Ріпкинського районного суду Чернігівської області від Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла за підсудністю адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якому ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 576482 від 21.02.2022, винесену щодо нього, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та стягнути витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.07.2022 було поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання вищезазначеної позовної заяви, яка була подана ним до суду 14.06.2022 та відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також ухвалою встановлено строки на подання відзиву на позовну заяву - 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; на подання відповіді на відзив - 5 (п`ять) днів з дня отримання відзиву на позов; на подання заперечень на відповідь на відзив - 5 (п`ять) днів з дня отримання відповіді на відзив.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив, крім іншого, визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду неповажними та такими, що не підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим залишити його позовну заяву без розгляду з підстав, визначених у п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України. Зокрема у ньому зазначив, що сам факт збройної агресії з боку РФ не є поважною причиною пропуску строку на звернення із позовом до суду без надання належних доказів того, що позивач вживав активних дій для такого звернення з початку квітня 2022 року і до дати подачі позовної заяви, оскільки збройні війська РФ відступили з Чернігівської області вже на початку квітня 2022 року, а оскаржувана постанова була винесена поліцейським 21.02.2022 та в цей же день отримана позивачем, однак останній звернувся із позовом до суду лише у червні 2022.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч. 2 ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас, ч. 3 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, із матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 576482 від 21.02.2022, винесеною т.в.о. командира роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП, ОСОБА_2 , на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, а саме за керування ним 21.02.2022, о 13 год. 50 хв., у м. Чернігові по пр-ту Миру, 283, т/з BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , щодо якого порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком на один рік, адже транспортний засіб ввезено 08.07.2022 гр. Makeichyk Vital, а використовувався ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушив вимоги ст. 380 Митного кодексу України, ст. 16, 31 ЗУ «Про дорожній рух».

Копію вищезазначеної постанови позивач отримав 21.02.2022, про що свідчить його підпис у постанові та не заперечується сторонами.

З поштового конверту вбачається, що адміністративний позов ОСОБА_1 було надіслано до суду 14.06.2022, тобто з пропуском десятиденного строку з дня винесення постанови серії БАБ № 576482 від 21.02.2022, встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України.

У позовній заяві, мотивуючи поважність причин пропуску на подання вищезазначеного позову, ОСОБА_1 зазначив те, що оскаржувану постанову він ввечері 21.02.2022 залишив вдома у смт Ріпки. ОСОБА_1 планував знайти адвоката, але почалася війна з РФ, у зв`язку з чим позивач виїхав до м. Київ, а згодом до Волині. Коли позивач повернувся, то довго не міг знайти оскаржувану постанову, оскільки його батьки під час окупації смт Ріпки сховали всі документи. Лише після того як позивачу вдалося знайти постанову та відповідну суму коштів на оплату судових витрат, позивач відразу 07.06.2022 звернувся до адвоката і уклав з ним Договір про надання правової допомоги.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.07.2022 ОСОБА_1 було поновлено пропущений строк на подання вищезазначеної позовної заяви.

Проте, ч. 2 ст. 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Вказане узгоджується із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі № 420/1813/19.

Суд враховує, що з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 25 лютого 2022 року введено воєнний стан. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року № 2102-IX відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України постановила затвердити Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року внесено зміни до статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. 22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 години 25 травня 2022 року строком на 90 діб, до 23 серпня 2022 року.

Ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ст. 9 вищезазначеного Закону встановлено, що в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно зі ст. 12-2 Закону, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Крім того, питання здійснення правосуддя в умовах воєнного стану регламентовано ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, відповідно до якої правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України (ч. 1 ст. 26 ЗУ).

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану»).

У зв`язку з введенням воєнного стану на території України, Рада Суддів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, в яких зазначено виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану (п. 6).

При цьому, Верховний Суд в ухвалі від 01 серпня 2022 року по справі № 802/118/17-а наголосив, що посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло та обумовило пропуск строку.

Так, відлік десятиденного строку на звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом розпочався 22.02.2022 та закінчився 03.03.2022.

З 05.05.2022, згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 27/0/9-22 від 04 травня 2022 року, було відновлено територіальну підсудність Чернігівського апеляційного суду та 24 судів міста Чернігова і Чернігівської області, в тому числі, Деснянського районного суду м. Чернігова та Ріпкинського районного суду Чернігівської області, про що були розміщенні відповідні оголошення на сайтах судів.

Проте, у позовній заяві позивачем не наведено жодного суттєвого доводу, який би перешкоджав та об`єктивно був непереборною силою для звернення ним до суду протягом більше ніж місяць з дня відновлення роботи судів, а саме з 05.05.2022 до 16.06.2022, оскільки позивач отримав оскаржувану постанову до ведення воєнного стану в Україні, а саме 21.02.2022, тоді як відсутність його за межами Чернігівської області, однак знаходження на території України, з початку воєнного стану, не є перешкодою для звернення з відповідним позовом до суду.

Більше того, на підтвердження зазначених у позовній заяві доводів щодо поважності причин пропуску строку на звернення із позовом до суду, позивачем не було надано жодних доказів ні під час подання позовної заяви, ні під час розгляду справи судом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що викладений в ухвалі судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.07.2022 про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, а причини пропуску строку, на які посилається позивач у позовній заяві, не є поважними, суд дійшов висновку про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 123, 240-243, 248, 256, 286 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м Київ, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на неї протягом десяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Павленко