Справа № 380/5319/22
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/5319/22 пров. № А/857/10119/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання: Кахнич Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 Цимбала Ірини Зіновіївни на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року (постановлена головуючим суддею Мартинюком В.Я. у м.Львові) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у Львові (далі ТУ ДБР, відповідач), в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №3-ос від 20.01.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 » (з урахуванням внесених до нього змін згідно наказу ТУ ДБР №5-ос від 28.01.2022 «Про внесення змін до наказу ТУ ДБР №3-ос від 20.01.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказу ТУ ДБР №9-ос від 02.02.2022 «Про внесення змін до наказу ТУ ДБР №3-ос від 20.01.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказу ТУ ДБР №27-ос від 08.04.2022 «Про зміну дати звільнення ОСОБА_1 », поновити її на посаді провідного спеціаліста відділу кадрової роботи та державної служби ТУ ДБР з 10.02.2022 та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.02.2022 по день ухвалення судом рішення у справі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

27.06.2022 від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій вона просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 у задоволенні заяви від 27.06.2022 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу було відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача Цимбал І.З. подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить її скасувати та прийняти постанову, якою стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, які понесла позивачка, з метою відновлення порушеного відповідачем права, повністю підтверджені наданими документами. Вважаючи незаконним та необґрунтованим рішення суду по суті спору, вважає також незаконною оскаржувану.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 Цимбала І.З. було задоволено повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Цимбала І.З., яка підтримала апеляційну скаргу, представника відповідача Онищака М.П., який заперечив проти її задоволення, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою заяву представника позивача Цимбал І.З. задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч.3, 4 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).

Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 та висновках Верховного Суду, викладених у постановах від 17.09.2019 по справі №810/3806/18, по справі №810/2816/18, по справі №810/3806/18, від 22.11.2019 по справі №810/1502/18, від 30.04.2020 по справі №826/4466/18, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при вирішенні питання розподілу судових витрат у цій справі.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

На підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката до заяви про розподіл судових витрат долучено копії договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.02.2022, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Західна правова група», додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 16.02.2022, акту виконаних робіт від 21.06.2022, рахунку-фактури №СФ-0000015 від 09.03.2022, рахунку-фактури №СФ-0000024 від 24.06.2022, квитанції №0.0..1 від 09.03.2022 та квитанції від 24.06.2022.

Згідно акту виконаних робіт №1 від 21.06.2022, адвокат надав послуги з підготовки та подання позовної заяви 1,5 год, відповіді на відзив 1 год, додаткових пояснень 0,5 год, заяви про зміну предмета позову шляхом його уточнення по справі 1 год, а також приймав участь у судових засіданнях 05.04.2022, 14.04.2022, 28.04.2022, 05.05.2022, 12.05.2022, 31.05.2022 та 21.06.2022.

З матеріалів справи видно, що позивачка сплатила адвокату узгоджену між ними суму у розмірі 15000 грн, що дає підстави стверджувати про понесення нею судових витрат у зв`язку з наданням адвокатом професійної правничої допомоги у цій справі.

Частиною шостою статті 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначалось вище, відповідно до ч.7 ст.134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач був повідомлений про наявність клопотання про стягнення понесених судових витрат, проте клопотання про необґрунтованість їх розміру не подавав.

З огляду на зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання, колегія суддів приходить до висновку, що з огляду на зміст та обсяг наданих послуг, а також задоволення позовних вимог судом апеляційної інстанції, слід стягнути на користь позивача 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з одночасним прийняттям постанови про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ТУ ДБР на користь позивача понесених нею та документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Керуючись ст.ст.229, 308, 317, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 Цимбала Ірини Зіновіївни задовольнити повністю.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року по справі №380/5319/22 скасувати та прийняти постанову, якою заяву представника позивача ОСОБА_1 Цимбала Ірини Зіновіївни задовольнити повністю.

Стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (вулиця Кривоноса, 6 місто Львів, індекс 79008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 06.10.2022