Справа № 205/4301/22
Суддя: Басова Н. В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

03.10.2022 Єдиний унікальний номер 205/4301/22
Єдиний унікальний номер № 205/4301/22
Провадження № 2а/205/73/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Саруханової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Клепаць Ірини Вікторівни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2022 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Клепаць І.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 09 липня 2022 року поліцейським Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Клепаць І.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Дану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5588789 від 09 липня 2022 року; стягнути з Департаменту патрульної поліції витрати на оплату судового збору.

Позивач у своєму позові просив розглядати справу без його участі.

Поліцейський Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Клепаць І.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 29 серпня 2022 року до суду надійшов відзив, у якому представник просив розглядати справу без його участі та, посилаючись не необґрунтованість вимог позову, просив відмовити в його задоволенні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Суд, з`ясувавши обставини по справі, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ЕАР № 5588789 від 09 липня 2022 року, прийнятою поліцейським Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Клепаць І.В. на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с. 11-12).

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 09 липня 2022 року о 13:53 год., Чернігівська область, с. Гарбузин, дорога М01, 76 км ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi Q7, р/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 108 км/год у населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49, чим перевищив встановлене обмеження швидкості на 58 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 ТС000308, чим порушив п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 12-13).

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (пункт 9 частини першої).

Стаття 40 Закону № 580-VIII регулює порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, частиною першої якої в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом частини другої статті 40 Закону № 580-VIII інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від обов`язку по складанню протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (14.05.2017 року), суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Закон № 596-УІІІ від 14.07.2015 року не визнаний неконституційним, а відтак, є обов`язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

На підставі п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до частини 3 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як було встановлено судом першої інстанції з наявного відеозапису, після зупинки транспортного засобу поліцейський назвався, пояснив причину зупинки, роз`яснив позивачу його права та обов`язки. Будь-яких клопотань, заперечень, пояснень ним надано не було.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості Trucam суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Прилад TruCAM LTI 20/20 (сервісний номер ТС000308) є ручним приладом контролю категорії лазерних вимірювачів швидкості, що підтверджується наданою технічної документацією: сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA.МІ/1-2903-2012, експертним висновком від 07.09.2021 року; свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/25168 від 19.01.2023 року (а.с. 43-46), а тому фіксація швидкості руху в ручному режимі за його допомогою є правомірною.

Отже, TruCAM LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, який введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, подальша експлуатація якого не обмежена чинним законодавством, відтак являється доказом в розумінні вище зазначеної статті 251 КУпАП.

Положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ст. 122 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Так, законодавством у даній категорії справ передбачено здійснювати розгляд справи на місці вчинення правопорушення.

При цьому суд звертає увагу на те, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Суд також зазначає, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі.

Посилання позивача на практику Верховного Суду суд не враховує, оскільки за обставинами справи 524/9827/16-а управлінню патрульної поліції заявлено письмове клопотання про бажання скористатись правовою допомогою, що не відповідає обставинам справи, яка розглядається в даному випадку.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст. ст. 9-11, 122, 247, 251, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 5, 7-10, 72, 77, 139, 229, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), поліцейського Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Клепаць Ірини Вікторівни (місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Громадська, 66) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова