Справа № 606/1524/22
Суддя: Малярчук В. В.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/1524/22
Рішення

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

з участю секретаря судового засідання Зіньковської Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5824745.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.08.2022 року його автомобіль HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено працівниками поліції. В подальшому представником патрульної поліції було прийнято відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 5824745. Як вбачається із даної постанови, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто командиром взвода, старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області Гулевським Олександром Григоровичом (1 батальйон 2 рота). Як вбачається з вказаної постанови на нього накладено штраф у розмірі 340 грн. на підставі ч. 1 статті 122 КУпАП у зв`язку із порушенням п. 12.9. б. ПДР, а саме перевищенням водіями ТЗ, встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29., 3.31, 30.3. При цьому у розділі постанови час, місце скоєння, суть і обставини правопорушення зазначено наступне: «30.08.2022 11:08:29 смт. Велика Березовиця дорога М19 331 км водій керуючи тз рухався зі швидкістю 79 км/год в нас. Пункті при дозволених 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 TC 001012. Відео з н/к 474367 фото порушення, чим порушив пункт 12.9. б. ПДР перевищення водіями ТЗ, встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3.». У розділі 7 постанови не зазначено будь-яких матеріалів, які додаються до постанови. Крім того позивач зазначив, що він не погоджуюся із постановою серія ЕАР № 5824745, оскільки ПДР не порушував, вважає постанову необґрунтованою, безпідставною, прийнятою з низкою порушень його прав. Вказав, що він рухаючись по дорозі М19 був зупинений працівниками патрульної поліції та йому було повідомлено, що він нібито порушив ПДР, а саме перевищив дозволену максимальну швидкість і відносно нього буде складено постанову. Працівником поліції зафіксовано, що порушення правил дорожнього руху приладом «TruCam». Після чого працівник поліції склав постанову та видав йому. Зазначив, що швидкісного режиму не перевищував, а рухався автомобілем із дозволеною швидкістю 50 км/год і відповідно не порушував п. 12.9. б. ПДР. Це підтверджується фотографіями з реєстратора, на яких зафіксовано, зокрема, момент зупинки його транспортного засобу та відображено швидкість руху автомобіля у цей момент. Окрім цього на зазначених фотографіях також вбачається спосіб використання працівником поліції пристрою «TruCam», а саме шляхом утримання такого пристрою в руках. Також вважає, що такий спосіб використання поліцейським пристрою «TruCam» суперечить положенням чинного законодавства, зокрема наступним положенням ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», «Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Позивач позовні вимоги просив задоволити та подав до суду заяву про стягнення судових витрат за надання юридичної допомоги у справі № 606/1524/22 загальною вартістю 2000 грн.

Відповідач будучи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак 26.09.2022 подав до суду відзив у якому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Макарик І.В. подав до суду відповідь на відзив, у якому просить поновити строк для подачі відповіді на відзив та задовільнити позовні вимоги.

Відповідно до вимог ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою судді від 04 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у цій адміністративній справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено наступні обставини:

Постановою серії ЕАР № 5824745 від 30.08.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно постанови серії ЕАР № 5824745 від 30.08.2022 ОСОБА_1 30.08.2022 11:08:29 смт. Велика Березовиця дорога М19 331 км керуючи тз марки «Hyundai tucson» н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 79 км/год в нас. Пункті при дозволених 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 TC 001012. Відео з н/к 474367 фото порушення, чим порушив пункт 12.9. б. ПДР перевищення водіями ТЗ, встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п.1ст.247 КУпАПобов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В матеріалах справи долучено фотокопії з відеореєстратора, який має постійний доступ до Інтернету (а відтак і автоматичне налаштування дати та часу) вбачається, що 30.08.2022 року ОСОБА_1 зупинив поліцейський об 11:07:09, на яких чітко видно жест поліцейського про зупинку транспортного засобу та жест про місце, в якому позивач повинен був зупинити автомобіль. ОСОБА_1 виконав зупинку на вимогу працівника поліції об 11:07:25. А з вказаної постанови вбачається, що час розгляду справи наступний 30.08.2022 року 11:16:34 (пункт 1 постанови). При цьому у пункті 5 постанови зазначено час вчинення правопорушення 30.08.2022 року 11:08:29. В період часу 30.08.2022 року 11:16:34 період розгляду справи та 30.08.2022 року 11:08:29 період вчинення правопорушення автомобіль марки «Hyundai tucson» н.з. НОМЕР_1 вже знаходився на узбіччі після виконання вимоги поліцейського про зупинку, що підтверджується фотокопією, зробленою відеореєстратором об 11:07:25.

Як вбачається із фото з приладу TruCam, на якому відображено в нижній частині аркуша А4 номер автомобіля позивача без прив`язки до місцевості і без зазначення того звідки та чим це фото зроблене і чи зроблене це фото під час руху автомобіля чи після його зупинки. У верхній частині аркуша А4 на фото видно автомобільну дорогу із зображенням 5-ти автомобілів, на одному з яких зображено знак «+» біло-червоного кольору, а також зазначено, зокрема, дату: 30.08.2022, час: 11:07:36.

Вказане фото зроблене з протилежного боку руху автомобілів і через розділювальну смугу з відбійником та прилеглою до смуги руху АЗС «». Тому особа, яка складала оскаржувану постанову під час розгляду справи на місці, об`єктивно не могла оцінювати та навіть мати в наявності дану фотографію. Окрім того з даної фотографії не видно, ні моделі, ні марки ТЗ, ні його державного номеру реєстрації, ні водія.

Тобто очевидним є те, що старший лейтенант поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області Гулевський Олександр Григорович (1 батальйон 2 рота) під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 5824745 та встановлення часу вчинення правопорушення оцінював якусь іншу фотографію зроблену в інший час.

Тобто, фото з приладу TruCam, яке надано Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області абсолютно не підтверджує обставини, які встановлювалися відповідачем під час розгляду справи, зокрема не підтверджують час та факт вчинення правопорушення.

Вказана обставина свідчить про те, що фото представлене суду не є доказом у данному адміністративному позові і не стосується розгляду, так як поза розумним сумнівом можна зробити висновок, що фіксація порушення здійснюється не працівником поліції, який зупинив транспортний засіб та склав оскаржувану постанову.

В полі зору зупинки транспортного засобу відсутні будь які дані про АЗС «», що свідчить про те, що зображений на фото автомобіль не належить позивачу. Вказану обставину підтверджує фото з приладу TruCam з верхньої частини аркуша А4, надане поліцією, на якому зображено транспортний засіб.

Відповідачем не надано доказів про правомірне використання пристрою «TruCam» у відповідності до положень ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», а не шляхом утримання такого пристрою в руках.

Крім того поліцейським не було роз`яснено позивачу його права перед початком розгляду справи по суті, обмеживши його правом скористатися правовою допомогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ч. 1 ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення.

Окрім того як вбачається з фотокопій, які містяться в матеріалах справи спосіб використання працівником поліції пристрою «TruCam», а саме шляхом утримання такого пристрою в руках. В свою чергу такий спосіб використання поліцейським пристрою «TruCam» суперечить положенням чинного законодавства, зокрема наступним положенням ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», «Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок з процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру порушення чи ступеня вини порушника.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими (див. Постанову Тернопільського апеляційного суду в справі №607/7700/19).

Доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази повинні бути належними та допустимими.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб`єктами владних повноважень, обов`язок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 122 КУпАП не надано.

У адміністративних справах про оскарженні постанови у справі про адміністративні правопорушення, адміністративним судом перевіряється правомірність рішень та дій суб`єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності та приймається відповідне рішення щодо правомірності чи протиправності таких дій і наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова серії ЕАР №2824745 від 30.08.2022 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП КУпАП підлягає скасуванню.

Позивач просить стягнути понесені ним судові витрати, а саме, витрати щодо сплати судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 гривень.

Згідно квитанцій від 05.09.2022 позивач оплатив судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Крім того, на підтвердження розміру правової допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги від 30.08.2022, додаток № 1 договір про надання правової допомоги від 30.08.2022, додаток № 2 договір про надання правової допомоги від 30.08.2022, акт надання послуг від 03.10.2022 на суму 2000 грн.

Суд вважає, що такий розмір судових витрат є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідач із заявою про зменшення розміру судових витрат не звертався.

Отже, зважаючи на те, що позов задоволено, в силу статті 139 КАС України, витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі, які поніс позивач, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 11, 18, 70, 71, 86, 138, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ЕАР №2824745 від 30.08.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., справу про адміністративне правопорушення, провадженням закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2496 гривень, 20 койок, з яких 496 грн. 20 коп. судовий збір та 2000 грн. витрати на правову допомогу.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після її проголошення або в порядку ч.2 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий В.В.Малярчук