Справа № 200/1097/22
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року Справа№200/1097/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області, в якій просить: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту від 21.12.2021 № 9 за результатами проведення планової (позапланової) перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 2) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22.12.2021 №28-30/8221 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у розмірі 34000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем винесено рішення №28-30/8221, яким до позивача застосовані адміністративно-господарські санкції у виді штрафу в сумі 34000 гривень. Підставою для прийняття рішення став акт позапланової перевірки, в якому зазначено про створення підприємством перешкод шляхом недопущення посадових осіб органу державного нагляду до здійснення заходу державного нагляду. Позивач вважає, що відповідачем порушено п.6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V, а саме: в акті відсутній опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення позивачем перешкод контролерам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю); посилання в акті на порушення абз.2 ст.11 ЗУ №877-V не відповідає дійсності; контролери кваліфікували неможливість надання їм документів та інформації (через дистанційну роботу на підприємстві та відсутністю працівників на робочих місцях) як перешкоду в проведенні перевірки. Позивач не згоден з прийнятим рішенням, вважає його противоправним, таким що не відповідає дійсності та таким що підлягає скасуванню, оскільки викладені в акті позапланової перевірки висновки щодо створення перешкод та недопущення посадової особи Головного управління Держпродспоживслужби для проведення позапланової перевірки є необґрунтованими.

14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі із визначенням порядку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачам надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження.

Станом на час розгляду справи відповідачем не подано відзив на позовну заяву.

05 серпня 2022 року судом постановлена ухвала про витребування доказів з відповідача, яка була виконана останнім 15 серпня 2022 року.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та веденням активних бойових дій на території Донецької області, задля збереження життя та здоров`я учасників справи, працівників суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи в дистанційному режимі.

З огляду на викладене, у встановлений КАС України строк рішення по справі з об`єктивних причин не було прийнято, справу розглянуто у розумний строк після виникнення можливості для цього.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, дослідивши докази, суд встановив наступне.

20 грудня 2021 року ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області видано наказ № 2367 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), яким наказано головному спеціалісту сектору контролю за регульованими цінами Головного управління Кладіті Олені провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) - з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифів на комунальні послуги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомунснерґо» за адресою: м.Костянтинівка, вул. Ємельянова, б.69 (юридична адреса: м. Краматорськ, пров. Земляний, б. 2) у термін з 21.12.2021 по 23.12.2021.

Також, 20 грудня 2021 року відповідачем видано направлення № 911 на проведення заходу державного нагляду (контролю) ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у вигляді позапланової перевірки на підставі колективного звернення ОСОБА_1 та інших за погодженням Держпродспоживслужби від 08.12.2021 № 15.3.2-6/12993.

21 грудня 2021 року посадовими особами відповідача складено акт №9, яким встановлено порушення вимог законодавства, а саме: абз.2 ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Зазначено, що виконуючий обов`язки генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Микитишин Сергій Васильович (наказ про виконання обов`язків від 20.12.2021 №1147-к), не допустив посадову особу до здійснення заходу державного нагляду (контролю), посилаючись на карантинні обмеження на підприємстві. Враховуючи вищевикладене, захід державного нагляду (контролю) з питання дотримання вимог порядку застосування тарифів на послуги з постачання теплової енергії здійснити в обласному комунальному підприємстві «Донецьктеплокомуненерго» не було можливим, про що складено цей акт. Тим самим, обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» створило перешкоди для уповноваженого органу виконавчої влади при виконанні покладених на нього функцій, а саме: не допущено посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю). Вищевказані обставини були зафіксовані засобами відео фіксації.

Вищевказаний акт підписано в.о. генерального директора підприємства Микитишиним С.В.

Цього ж дня підприємством надані заперечення до акту позапланової перевірки за вих. № 4458/06, в яких вказано, що недопуск до перевірки фактично передбачений законодавчо встановленими обмеженнями щодо запобігання поширенню корона вірусу COVID-19. ОКП «ДТКЕ» було видано ряд наказів, якими на підприємстві встановлено карантин, обмежено доступ сторонніх осіб та запроваджено дистанційну роботу фахівців відокремлених та структурних підрозділів. В день проведення позапланової перевірки на робочих місцях були відсутні 256 відповідальних осіб, які володіють запитуваною інформацією та документами для перевірки. Також підприємство зазначило, що готове допустити фахівців Держпродспоживслужби у будь-який час після закінчення карантину та зняття відповідних обмежень.

22 грудня 2021 року начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області прийнято рішення №28-30/8221 про застосування адміністративно-господарських санкцій за створення перешкод для уповноваженого органу при виконанні ним покладених на нього функцій, а саме не допущення 21.12.21 посадову особу органу державного нагляду до здійснення позапланової перевірки, чим було порушено вимоги абз.2 ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Рішенням застосовано до позивача штраф у розмірі 34000,00 грн.

Позивач оскаржує дії та рішення відповідача, як такі, що вчинені та прийняті із порушенням вимог чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V.

Так, абзацом третім статті 1 Закону № 877-V визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сіого противоправним, таким що не відповідає дійсності

Згідно з Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби в Донецькій області, є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів вищого рівня та їй підпорядковане.

Завданням Головного управління Держпродспоживслужби є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території Донецької області.

Відповідно до п.п. 10 п. 4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Донецькій області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24 лютого 2020 р. № 148, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, зокрема, у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Закон України "Про ціни і ціноутворення" № 5007-VI від 21.06.2012 визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Статтею 18 Закону України "Про ціни і ціноутворення" встановлено, що уповноважені органи мають право: 1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб; 2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки; 3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу; 4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій; 5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Частиною 1 статті 11 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, серед іншого, встановлено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Фактично позивачем не заперечуються обставини, які викладені в акті перевірки №9 від 21.12.2021 - виконуючий обов`язки генерального директора позивача Микитишин С.В. не допустив посадових осіб до здійснення заходу державного нагляду (контролю), посилаючись на карантинні обмеження на підприємстві.

Право суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) визначено статтею 10 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Однак серед наведених в цій нормі підстав для недопуску до перевірки відсутня така підстава, як запровадження карантину.

Законом № 1213-IX від 04.02.2021 Кодекс законів про працю України доповнено статтею 60-2, якою запроваджено дистанційну роботу - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією власника або уповноваженого ним органу, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій.

Обґрунтовуючи неможливість допуску відповідача до проведення перевірки, позивач посилається на накази про запровадження дистанційної форми роботи та на відсутність відповідальних осіб, які володіють запитуваною інформацією.

Разом з цим, у виданих позивачем наказах про запровадження дистанційної форми роботи (пункт 3) встановлено, що упродовж робочого часу, визначеного Правилами внутрішнього трудового розпорядку, працівники зобов`язані: виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором; відповідати на дзвінки керівника; перевіряти електрону пошту та оперативно відповідати на листи та повідомлення; за вказівкою керівника з`являтися на роботі для розв`язання питань, що потребують особистої присутності.

Отже, безпосередня відсутність на робочому місці не звільняє працівників позивача обов`язку виконувати покладені на них обов`язки, зокрема і прибути на робоче місце. Проте позивачем навіть не вказано, що він намагався вжити заходів для допуску посадових осіб відповідача до здійснення заходу державного нагляду.

Враховуючи викладене, матеріалами справи підтверджено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» створило перешкоди для уповноваженого органу виконавчої влади при виконанні покладених на нього функцій.

Частина 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.

При цьому під створенням перешкод органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) розуміється невиконання законних вимог посадових осіб органу державного нагляду (контролю) або недопущення посадових осіб цього органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом (стаття 1 наведеного Закону).

За приписами пункту 6 частини 1 статті 18 Закону України "Про ціни і ціноутворення" уповноважені органи мають право приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 20 даного Закону до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що дії та рішення відповідача вчинені (прийняті) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (місцезнаходження: 84307, Донецька область, м.Костянтинівка, пров. Земляний, 2, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області (87534, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Гризодубової, 3, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення відмовити повністю.

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв