Справа № 461/5029/22
Суддя: Мироненко Л. Д.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/5029/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова, у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.,

при секретарі судового засідання Пахолко Д.О.

за участю:

представника позивача Богданова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтував тим, що 06 вересня 2022 року він, керуючи автомобілем «Land Rover Range Rover Sport» з номерним знаком НОМЕР_1 , заїхав на територію автозаправної станції «Wog» з метою здійснення заправки пальним..На території вказаної АЗС до нього підійшов інспектор патрульної поліції, який повідомив, що позивач порушує правила дорожнього руху та склав стосовно нього постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за порушення п.15.4 ПДР України, а саме порушення правил, розміщення транспортних засобів на проїзній частині в два і більше ряди. Позивач вважає таку постанову протиправною та просить скасувати, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене, просить суд постанову серії ЕАР №5859433 від 06 вересня 2022 року справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України, - скасувати.

Рух справи в суді.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова, від 27 вересня 2022 року, було відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позиція сторін по справі.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, оскільки ОСОБА_1 здійснив зупинку на території АЗС, що в розумінні правил дорожнього руху є прилеглою до проїзною частини територією, в той час як у пунктом 15.4 ПДР забороняється розміщення транспортних засобів в два чи більше ряди саме на проїзній частині.

Відповідач по справі будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, відзиву, заперечення на позовну заяву до суду надано не було.

Неявка відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст. 205 КАС України не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, враховуючи також те, що поважних причин неявки в судове засідання відповідачем не надано.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом було встановлено, що 06 вересня 2022 р. старшим сержантом поліції УПП у Львівській області Каблучковим Олегом-Михайлом Ігоровичем винесено стосовно ОСОБА_1 постанову (серія ЕАР № 5859433) у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП України. Як вбачається з вказаної постанови, позивачем порушено п. 15.4 ПДР, а саме те, що на проспекті В. Чорновола, 10 у м. Львові ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Land Rover Range Rover Sport, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в другий ряд на проїзній частині, а саме на автозаправній станції та накладено на останнього штраф у розмірі 340 грн.

Мотиви прийняття рішення судом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Статтею 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП полягає в перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушенні вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненаданні переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушенні встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу або необережності.

Суб`єктом правопорушення може бути лише водій транспортного засобу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють Правила дорожнього руху (далі; ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Відповідно до п. 15.4 ПДР транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди

Відповідно до п.1 10 Правил дорожнього руху:

-прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них;

-проїзна частина - це елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху. Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. При цьому, фото чи відеоматеріалів правопорушення чи інші допустимих доказів, які б належним чином засвідчували факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП до матеріалів справи не долучено.

Крім того, як вбачається із вказаної постанови, місцем вчинення правопорушення є автозаправна станція. яка в розумінні Правил дорожнього руху є прилеглою територію, в той час як порушенням п 15.4 вказаних правил визнається зупинка транспортного в другий ряд саме на проїзній частині.

Згідно з п. 24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності. Крім того, зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що відповідачем не спростовано доводи позивача, що він не порушував Правил дорожнього руху, зокрема не надано належних та допустимих доказів на доведення правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому суд дійшов висновку, що притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, дані постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не підтверджені жодним належним та допустимим доказами, оскільки в матеріалах справи відсутні відео/фото або показання свідків.

Відтак, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність постанови у справі про адміністративне правопорушення, про недоведеність поліцейським наявності вини ОСОБА_2 та про необхідність скасування такої постанови.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області судових витрат у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити повністю.

Постанову старшого сержанта поліції 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Каблучкова Олега-Михайла Ігоровича від 06 вересня 2022 року серії ЕАР № 5859433 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області, місце знаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.Д. Мироненко