Справа № 826/19595/16
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства Компанія «Еліта-Люкс» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство Компанія «Еліта-Люкс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, в якому просило суд:

зобов`язати ГУ ДФС у м. Києві відновити в системі електронного адміністрування реалізації пального залишки пального позивача станом на 01.03.2016:

за кодом УКТЗЕД вагою 1 018 кг. в літрах приведених до t 15°С - 1 394 л.;

за кодом УКТЗЕД вагою 142 554 кг. в літрах приведених до t 15°С - 171 752 л.,

а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті від 22.08.2016 №26/173/40/37486798 «Про результати перевірки ПП «Компанія «Еліта Люкс» даних акта інвентаризації обсягів залишків пального, поданого відповідно до п. 9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України щодо відповідності обсягів пального, зазначених в акті інвентаризації, фактичним даним та/або даних бухгалтерського обліку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2021 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС подало апеляційну скаргу та вказує, що оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №826/19595/16 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ПП Компанія «Еліта-Люкс» слід відмовити повністю.

Відповідач вказує, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені у п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України.

Відповідач вважає, що відсутність належним чином заповненої первинної транспортної документації, що підтверджує отримання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом, у даному випадку - товарно-транспортних накладних, свідчить про відсутність транспортування палива та є доказом відсутності фактичного здійснення придбання палива ПГІ «Компанія «Еліта-Люкс». Відтак, не підтверджено відображені інвентаризаційні залишки пального станом на 01.03.2016, так як відсутність належним чином заповненої первинної транспортної документації, що підтверджує отримання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом, у даному випадку - товарно-транспортних накладних, що свідчить про відсутність транспортування палива та є доказом відсутності фактичного здійснення придбання палива ІIIІ «Компанія «Еліта Люкс».

Також, відповідач просить проводити розгляд даної справи за його участі.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Матеріалами справи підтверджено, що у період з 10.08.2016 по 19.08.2016 посадовою особою ГУ ДФС у м. Києві проведено фактичну перевірку позивача, в ході якої перевірено дані акта інвентаризації обсягів залишків пального, поданого відповідно до п. 9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, за результатами якої складено акт від 22.08.2016 №26/173/40/37486798.

Актом перевірки не підтверджено відображені ПП "Компанія "Еліта Люкс" інвентаризаційні залишки пального станом на 01.03.2016. Залишки пального у акті інвентаризації підлягають коригуванню на вищезазначені відхилення в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Не погодившись зі здійсненими відповідачем коригуваннями в системі електронного адміністрування реалізації пального, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги зауважив, що наявність чи відсутність товарно-транспортних накладних свідчать про дотримання чи порушення виключно правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов`язані з дотриманням вимог податкового законодавства, та не впливають на формування податкової звітності. Факт придбання пального у контрагентів додатково підтверджується належними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства, зокрема, видатковими накладними, а також подальшим використанням придбаного товару у власній господарській діяльності. Крім того, контролюючий орган мав пересвідчитись у відповідності обсягів пального, зазначених у акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 та 3 ст. 12 КАС України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У той же час, згідно частин 1-3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 12, ч. 4 ст. 257 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених ч. 4 ст. 12 КАС України.

Як вбачається з поданого клопотання відповідача, в такому не наведено доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частин 1-3 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

За приписами частин 5 та 7 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Стаття 261 КАС України встановлює наступні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні.

Відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі;

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Треті особи мають право подати пояснення щодо позову у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів з дня його отримання.

Колегія суддів зазначає, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ніяким чином не обмежує процесуальні права учасників справи, а свої пояснення та докази у справі учасники справи мають можливість надати до суду за правилами, встановленими КАС України.

Згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши клопотання відповідача, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, беручи до уваги п. 20 ч. 1 ст. 4 та ч. 6 ст. 12 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги по суті справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання п. 44.1 ст. 44 ПК України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наведені норми кореспондують положенням пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На виконання пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування реалізації пального, порядок роботи системи електронного адміністрування реалізації пального, а також проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначає Порядок електронного адміністрування реалізації пального, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 №113 (далі - Порядок №113).

За визначенням, що містяться у п. 2 Порядку №113:

рахунок у системі електронного адміністрування реалізації пального (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику акцизного податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми акцизного податку, на яку платник податку має право подати заявку на поповнення/коригування обсягу залишків пального, на які він має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

облікова картка в системі електронного адміністрування реалізації пального (далі - облікова картка) - картка, яка автоматично відкривається ДФС кожному платнику, внесеному до реєстру платників акцизного податку з реалізації пального, в якій ведеться:

облік обсягів залишків пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, який обчислюється за формулою, визначеною пунктом 232.3 статті 232 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), з урахуванням обсягів залишків пального згідно з актом інвентаризації, на який платник має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних;

облік сум залишків коштів, перерахованих платником податку на електронний рахунок з поточного рахунка з урахуванням суми овердрафту, визначеного пунктом 34 цього Порядку, що дає право на реєстрацію заявок на поповнення обсягів залишку пального, на який платник має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних.

Під реалізацією пального розуміються операції, визначені абзацом другим підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Кодексу.

Інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Кодексі.

Керуючись пунктами 27-31 Порядку №113 ДФС веде автоматичний облік за допомогою СЕАРП у розрізі платників податку:

обсягів пального, що містяться у виданих та отриманих акцизних накладних та/або розрахунках коригування до акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД;

обсягів пального в розрізі кодів згідно з УКТЗЕД, виробленого на митній території України або ввезеного на митну територію України, з яких сплачено акцизний податок;

обсягів пального в розрізі кодів згідно з УКТЗЕД, на які платники податку зареєстрували заявки в СЕАРП на поповнення обсягів залишку пального за рахунок сплачених через електронні рахунки коштів до бюджету;

обсягів залишків пального, на які платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних у розрізі кодів згідно з УКТЗЕД;

сум сплаченого акцизного податку, овердрафту та залишків сум акцизного податку, в межах яких платники податку мають право зареєструвати заявки на поповнення обсягів залишків пального.

Платник податку має право шляхом надіслання запиту до ДФС отримати інформацію про суми таких залишків.

Одиницею обліку обсягів пального в СЕАРП є літри, приведені до температури 15° C. При цьому відпущені літри через паливороздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях для цілей цього розділу вважаються літрами, приведеними до температури 15° C. Така одиниця обліку пального повинна використовуватись у первинних бухгалтерських документах, акцизних накладних та/або розрахунках коригування до акцизних накладних, заявці на поповнення обсягів залишків пального, декларації з акцизного податку.

ДФС в СЕАРП автоматично відкриває платникам податку облікові картки, в яких автоматично обліковуються:

обсяги залишків пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, в межах яких платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

суми залишків акцизного податку, перерахованого платниками податку на електронні рахунки з урахуванням овердрафту, в межах яких платники податку мають право зареєструвати заявки на поповнення обсягів залишків пального.

Платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних на обсяг залишків пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД (еАНакл), обчислений за такою формулою:

еАНакл = еАНаклОтр + еАМитн + еЗаявкиПоповн - еКоригЗаявкиПопов - еАНаклВид - еВтрат,

де еАНаклОтр - загальний обсяг пального за отриманими платником податку акцизними накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та розрахунками коригування до таких акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

еАМитн - загальний обсяг пального, ввезеного на митну територію України, оформленого належним чином митними деклараціями, з якого сплачено акцизний податок;

еЗаявкиПоповн - загальний обсяг пального за оформленими та зареєстрованими в СЕАРП заявками на поповнення обсягу залишку пального із списанням з електронних рахунків грошових коштів сплаченого акцизного податку в бюджет.

У разі коли у платника акцизного податку в результаті зміни фізико-хімічних показників пального є необхідність провести збільшення обсягів пального за певним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД і при цьому одночасно зменшити обсяги пального за іншим кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, такий платник податку може оформити заявку на поповнення обсягу залишку пального, в якій зазначаються обсяги пального, які збільшуються та які зменшуються;

еКоригЗаявкиПопов - загальний обсяг пального за оформленими та зареєстрованими в СЕАРП коригуваннями до заявок на поповнення обсягу залишку пального, за якими зменшується попередньо збільшений обсяг залишку пального;

еАНаклВид - загальний обсяг пального за виданими платником податку акцизними накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та розрахунками коригування до таких акцизних накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

еВтрат - загальний обсяг пального, втраченого як в межах, так і понад встановлені норми втрат, зіпсованого, знищеного, включаючи випадки внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального, що засвідчені відповідним актом втрати, псування чи знищення пального.

Розрахунок показників, що беруть участь в обчисленні за зазначеною формулою, здійснюється наростаючим підсумком починаючи з 1 березня 2016 р. на підставі документів (акцизної накладної, розрахунку коригування до акцизної накладної, митної декларації, заявки на поповнення обсягів залишку пального, коригування до заявок на поповнення обсягів залишку пального), складених починаючи з 1 березня 2016 року.

Зміна показників у зазначеній формулі здійснюється протягом операційного дня, що настає за днем отримання документів, на підставі яких перераховуються такі показники.

Протягом 20 календарних днів починаючи з 1 березня 2016 р. платник податку зобов`язаний подати до контролюючого органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 р. із зазначенням адрес об`єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, у яких зберігаються обсяги залишку пального, з їх технічними параметрами (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючі документи на відповідні об`єкти та документи, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об`єктів.

Форма акта проведення інвентаризації затверджується наказом Мінфіну.

Дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дати його подання.

Зазначені в акті інвентаризації обсяги залишку пального у розрізі кодів згідно з УКТЗЕД одноразово збільшують показник (еАНакл) за відповідними кодами згідно з УКТЗЕД як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

На виконання п. 9 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобов`язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об`єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючих документів на відповідні об`єкти та документів, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об`єктів. Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючий орган враховує у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 цього Кодексу, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Форма акта проведення інвентаризації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дня його подання.

При встановленні за результатами перевірки невідповідності обсягів пального, зазначених у акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства контролюючий орган здійснює відповідні коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних на підставі даних акта перевірки.

Так, у акті перевірки контролюючий орган зазначив, що у період з 01.01.2016 по 29.02.2016 позивач придбав нафтопродукти, зокрема, у ТОВ «Нафтовий Альянс», ТОВ «Технологічна паливна компанія», ТОВ «Компанія «Агро-Люкс».

Перевіряючи первинні документи, що підтверджують придбання ПП «Компанія «Еліта-Люкс» нафтопродуктів у перелічених вище контрагентів, контролюючий орган зазначив наступне:

- у видаткових накладних №8 від 05.01.2016, №9 від 05.01.2016, №7 від 05.01.2016, №6 від 05.01.2016 вказано номенклатуру товару: ДТ ПК Євро F вид ІІ, 3, ІІІ;

- у видаткових накладних №81 від 29.01.2016, №126 від 16.02.2016, №119 від 12.02.2016, №97 від 05.02.2016, №104 від 08.02.2016 вказано номенклатуру товару: паливо дизельне ДП-3Євро5-ВО, 3, ІІІ;

- у видаткових накладних №113 від 10.02.2016, №107 від 09.02.2016, №820 від 27.02.2016 вказано номенклатуру товару: ДТ-3К5 сорт F;

- у товарно-транспортних накладних №7 від 05.01.2016, №6 від 05.01.2016, №8 від 05.01.2016, №9 від 05.01.2016, №81 від 29.01.2016, №104 від 08.01.2016, №97 від 05.02.2016, №107 від 09.02.2016, №119 від 12.02.2016, №113 від 10.02.2016, №126 від 16.02.2016, №128 від 16.02.2016, №162 від 29.02.2016 вказано найменування нафтопродукту: UN 1202 (Дизельне паливо) 3, ІІ Паливо дизельне Євро, тобто, найменування товару, що перевозився, не відповідає номенклатурі товару, вказаного у відповідних видаткових накладних;

- у видатковій накладній №27 від 16.02.2016 не вказано місце складання документа, та не зазначено посаду, прізвище та ініціали особи, що підписала видаткову накладну з боку постачальника, що є порушенням вимог статті 9 Закону №996-XIV та Положення №88.

За результатами аналізу окремих товарно-транспортних накладних встановлено, що ПП «Компанія «Еліта-Люкс» зазначене як автопідприємство, крім того:

- згідно ТТН №7 від 05.01.2016, №6 від 05.01.2016, №8 від 05.01.2016, №9 від 05.01.2016, №81 від 29.01.2016, №104 від 08.01.2016, №97 від 05.02.2016, №107 від 09.02.2016, №119 від 12.02.2016, №113 від 10.02.2016, №126 від 16.02.2016, №128 від 16.02.2016, №162 від 29.02.2016, №27 від 16.02.2016, №459 УПС/01 від 21.02.2016, №46 УПС/01 від 21.02.2016, №460 УПС/01 від 21.02.2016, №820 від 27.02.2016 не вказано часу прибуття та виїзду від вантажоодержувача, не вказано реквізити довіреності на отримання ТМЦ, що є порушенням вимог пп. 7.5.7 п. 7.5 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02.09.2008 за №805/15496;

- згідно ТТН №02УПГ/03 від 14.01.2016 не вказано дату та час прибуття та виїзду від вантажоодержувача, не вказано реквізити довіреності на отримання ТМЦ, що є порушенням пп. 7.5.7 п. 7.5 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02.09.2008 за №805/15496, крім того, зазначено пункт розвантаження: м. Кінецьпіль. ПП "Компанія "Еліта-Люкс" не надано інформації щодо місць зберігання нафтопродуктів у м. Кінецьпіль.

Перевіркою також встановлено, що:

- згідно ТТН №8 від 05.01.2016, №9 від 05.01.2016 зазначено, що перевезення здійснював водій ОСОБА_1 , вказано дату прибуття та виїзду від вантажоодержувача 05.01.2016, однак не вказано час прибуття та виїзду, зазначено пункт навантаження товару: Київська область н/б Вишнева, пункт розвантаження: м. Первомайськ, тобто водій за один день виконав два рейси;

- згідно ТТН №7 від 02.01.2016, №6 від 05.01.2016 зазначено, що перевезення здійснював водій ОСОБА_2 , вказано дату прибуття та виїзду від вантажоодержувача 05.01.2016, однак не вказано час прибуття та виїзду, зазначено пункт навантаження товару: Київська область н/б Вишнева та Київська область с. Петрівське, пункт розвантаження: м. Первомайськ, тобто водій за один день виконав два рейси.

На думку контролюючого органу, відсутність належним чином заповненої первинної транспортної документації, що підтверджує отримання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом, у даному випадку - товарно-транспортних накладних, свідчить про відсутність транспортування палива та є доказом відсутності фактичного здійснення придбання палива позивачем.

Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496 (далі - Інструкція), ця Інструкція встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів.

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

За приписами пп. 5.4.1 п. 5.4 Інструкції перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 №363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568, та ГОСТ 27352-87 «Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования».

З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об`єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об`єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою №1-ТТН (нафтопродукт) (далі ТТН) (додаток 3), відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20°C відповідно до ГОСТ 3900.

За визначенням, що міститься у п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568 (далі - Правила №363) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Як вірно вказав суд першої інстнації, наявність чи відсутність товарно-транспортних накладних свідчать про дотримання чи порушення виключно правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов`язані з дотриманням вимог податкового законодавства, та не впливають на формування податкової звітності. Товарно-транспортна накладна не є первинним документом в розумінні ст. 9 Закону №996-XIV та Положення №88, а лише відображає відомості про господарську операцію перевезення.

Відповідно до п. 11.1 Правил №363 товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Як вірно вказав суд першої інстанції, такі реквізити товарно-транспортної накладної як «дата і час виїзду з підприємства-вантажовідправника», «дата і час прибуття до вантажоодержувача», «дата і час виїзду від вантажоодержувача» не є обов`язковими, а отже, не зазначення вказаної інформації не дає підстав вважати товарно-транспортну накладну дефектною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що окремі недоліки в оформленні первинних документів не спростовують наявності у підприємства відповідних господарських операцій. Відсутність реквізитів первинних документів не означає їх дефектність; відсутність деталізації в первинних документах не є підставою для визнання нереальності господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, факт придбання пального у контрагентів додатково підтверджується належними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства, зокрема, видатковими накладними, а також подальшим використанням придбаного товару у власній господарській діяльності. Недоліків у первинних документах, які засвідчують факт придбання позивачем нафтопродуктів у ТОВ "Нафтовий альянс", ТОВ "Укрпетроліум", ТОВ "Технологічна паливна компанія", ПП "Компанія "Агро-Люкс", ПП "Укрпалетсистем" - актом перевірки не зафіксовано.

Крім того, як вірно зауважив суд першої інстнації, згідно п. 9 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України контролюючий орган мав можливість пересвідчитись у відповідності обсягів пального, зазначених у акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що доводи відповідача про те, що позивачем не підтверджено відображені інвентаризаційні залишки пального станом на 01.03.2016 є необґрунтованими, а тому у відповідача не було правових підстав для здійснення коригувань в Системі електронного адміністрування реалізації пального.

Отже, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача не обґрунтованими та приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан