Справа № 320/15203/21
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення касаційної скарги без руху

05 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 320/15203/21

адміністративне провадження № К/990/25205/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року (суддя Головенко О.Д.) та

постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року (колегія у складі суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О., Степанюка А.Г.)

у справі № 320/15203/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - ГУ ПФ України у Київській області; відповідач), у якому просила:

- визнати протиправною відмову відповідача в поновлені виплат пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII), підвищення доплат та допомоги інваліду війни - ветерану війни 2 групи у розмірі пенсії не нижчому, ніж 8 211,00 грн, із подальшим перерахунком та суми боргу за недоотриману пенсію за період з 14.11.2019 до 02.06.2020, з 01.05.2021;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Київській області встановити, поновити за період з 14.11.2019 до 02.06.2020, з 01.05.2021 нарахування та виплату пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII, обчисленої із заробітної плати в розмірі 281,73 крб, згідно з довідкою про заробітну плату від лютого 1997 року № 102 за роботу в зоні відчуження з 11.07.1986 до 21.07.1986 в Чорнобильському районі (обчисленої за матеріалами пенсійної справи), підвищення, допомоги та доплат інваліду війни-ветерану війни 2 групи в розмірі пенсії не нижчому, ніж 8 211,00 грн, з додатковими проведеними перерахунками;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Київській області обрахувати борг з недоплаченої пенсії за період з 14.11.2019 по 02.06.2020 та з 01.05.2021 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII, обчисленої із заробітної плати в розмірі 281,73 крб., згідно довідки про заробітну плату № 102 від лютого 1997 року за роботу в зоні відчуження з 11.07.1986 по 21.07.1986 в Чорнобильському районі (обчисленої за матеріалами пенсійної справи), підвищення, допомоги та доплат інваліду війни-ветерану війни 2 групи в розмірі пенсії не нижчому, ніж 8 211,00 грн з додатковими проведеними перерахунками;

- стягнути ГУ ПФ України у Київській області борг за період з 14.11.2019 до 02.06.2020, з 01.05.2021 недоплаченої пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII, обчисленої із заробітної плати в розмірі 281,73 крб, згідно з довідкою про заробітну плату від лютого 1997 року № 102 за роботу в зоні відчуження з 11.07.1986 до 21.07.1986 в Чорнобильському районі (обчисленої за матеріалами пенсійної справи), підвищення, допомоги та доплат ветерану війни - особа з інвалідністю ІІ групи в розмірі пенсії не нижчому, ніж 8 211,00 грн з додатковими проведеними перерахунками.

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 23.05.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2022, задовольнив позов частково:

- визнав протиправною відмову ГУ ПФ України у Київській області в поновлені виплат пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2021 по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII, підвищення доплат та допомоги ветерану війни - особі з інвалідністю ІІ групи;

- зобов`язав ГУ ПФ України у Київській області поновити ОСОБА_1 з 01.05.2021 нарахування та виплату пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII, з урахуванням виплачених сум;

- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

14.09.2022 ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, що 16.09.2022 надійшла до Верховного Суду, у якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2022 у частині відмови у визнанні протиправною відмови та зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії з 14.11.2019 до 02.06.2020.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 у справі № 320/12493/20, вважає, що її право на отримання пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII підлягає поновленню з дати ухвалення ГУ ПФ України у Київській області рішення від 14.11.2019 № 12-19 про переведення її з 14.11.2019 із пенсії, призначеної відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII, на інший вид пенсії. Таке рішення відповідача було скасовано рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі № 320/2247/20, проте ГУ ПФ України у Київській області відмовив їй у перерахунку пенсії з 14.11.2019.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги передбачені ст. 330 КАС України.

Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.

Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України.

Отже, під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у ч. 1 ст. 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч. 4 ст. 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі цитує норми КАС України, проте не вказує будь-якої із підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, для касаційного оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2022, й не наводить відповідного правового обґрунтування, як того вимагає абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України.

Покликання скаржника на висновки Шостого апеляційного адміністративного суду у постанові від 21.04.2021 у справі № 320/12493/20 не є підставою для касаційного оскарження ухвалених у цій справі судових рішень.

Відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За викладених обставин, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням ОСОБА_1 десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху для уточнення касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження.

Керуючись ст. 330, 332 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі № 320/15203/21 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

3. Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з дією воєнного стану.

4. Роз `яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений Судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб