Справа № 160/13724/22
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не зарахування до загального страхового стажу, який дає право на пенсію ОСОБА_1 періоди отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 18.08.2000 по 13.02.2001, з 25.07.2003 по 23.01.2004 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу для призначення пенсії періоди отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 18.08.2000 по 13.02.2001, з 25.07.2003 по 23.01.2004 роки.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 , 05.07.2022р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 12.07.2022 року №927 відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю страхового стажу. У рішенні зазначено, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року 29 років. Страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 07 місяців 18 днів. Додатково повідомлено, що до страхового стажу роботи не зараховані періоди роботи отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 18.08.2000 по 13.02.2001, з 25.07.2003 по 23.01.2004 роки.

Позивач вважає такі дії пенсійного органу неправомірними, що й стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 3 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Як підтверджено матеріалами справи, на час звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії, він досяг необхідного пенсійного віку 60 років, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, пенсійний орган не врахував до загального страхового стажу період отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 18.08.2000 по 13.02.2001, з 25.07.2003 по 23.01.2004 роки.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених положень дає суду підстави зробити висновок, що надання особою до пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_1 :

- 18.08.2000 року розпочата виплата матеріальної допомоги по безробіттю відповідно до підпункту «а» пункту 1 статті 31 Закону України «Про зайнятість населення»; (наказ № 2406 від 29.08.2000р.),

- 13.02.2001 року закінчена виплата по безробіттю (наказ № 2406 від 29.08.2000р.),

- 25.07.2003 року розпочата виплата матеріальної допомоги по безробіттю відповідно до до п.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Законом № 1058 (наказ № 4395 від 28.07.2003р.).

- 23.01.2004 року закінчена виплата по безробіттю (наказ № 4395 від 28.07.2003р.).

Водночас, суд зауважує, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить всі необхідні записи.

Також позивачем надано листом від 16.04.2021 р. № 69 Кам`янського міськрайонного центу зайнятості підтверджено, що ОСОБА_1 перебували на обліку в Криничанському РЦЗ та отримували наступні виплати:

- згідно Закону України «Про зайнятість населення» допомогу по безробітно з 11.09.1998р. (наказ № 958 від 11.09.1998р.) по 05.09.1999р. (наказ № 958 від 11.09.1998р.), матеріальну допомогу по безробітно з 18.08.2000р. (наказ № 2406 від 29.08.2000р.) по 13.02.2001р. (наказ № 2406 від 29.08.2000р.);

- згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» /допомогу по безробіттю з 20.09.2001р. (наказ № 2140 від 20.09.2001р.) по 24.01.2002р. (наказ № 90 від 24.01.2002р.), з 23.09.2002р. (наказ № 1921 від 23.09.2002р.) по 13.05.2003р. (наказ № 1921 від 23.09.2002р.), матеріальну допомогу по безробітно з 25.07.2003р. (наказ № 4395 від 28.07.2003р.) по 23.01.2004р. (наказ № 4395 від 28.07.2003р.).

Законом України від 25.03.2005 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України» (надалі також - Закон №2505-IV) частину 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено абзацом такого змісту:

«Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу».

Зазначеним законом також виключено абзац 5 частини 1 статті 7 та статтю 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", тобто всі норми про матеріальну допомогу по безробіттю.

Разом з тим, частина 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, оскільки позивач одержувала матеріальну допомогу по безробіттю з з 18.08.2000 по 13.02.2001, з 25.07.2003 по 23.01.2004 роки, а Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" набрав чинності 01.01.2004, тому потрібно звернутися до законодавства, що діяло раніше.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин - від 02.03.2000) передбачено такі види забезпечення за цим Законом:

- допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності;

- допомога по частковому безробіттю;

- матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного;

- матеріальна допомога по безробіттю, одноразова матеріальна допомога безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні;

- допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні.

Стаття 28 Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" в редакції від 02.03.2000 передбачала, що безробітним, у яких закінчився строк виплати допомоги по безробіттю, матеріальна допомога по безробіттю надається за умови, що середньомісячний сукупний доход на члена сім`ї не перевищує прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Матеріальна допомога по безробіттю надається протягом 180 календарних днів у розмірі 75 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні положення містить стаття 31 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції від 17.12.1999) - безробітні після закінчення строку виплати допомоги по безробіттю можуть одержувати протягом 180 календарних днів матеріальну допомогу по безробіттю у розмірі до 75 процентів встановленої законодавством мінімальної заробітної плати за умови, що середньомісячний сукупний доход на члена сім`ї не перевищує встановленого законодавством неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Крім того, відповідно до пункту «ж» частини 1 статті 4 Закону України "Про зайнятість населення", держава гарантує працездатному населенню у працездатному віці в Україні, зокрема включення періоду перепідготовки та навчання нових професій, участі в оплачуваних громадських роботах, одержання допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю до загального трудового стажу, а також до безперервного трудового стажу.

Аналізуючи вищенаведені положення, суд приходить до висновку, що на момент отримання позивачем матеріальної допомоги по безробіттю правові норми передбачали зарахування періоду отримання такої до загального трудового стажу, а, отже, дії відповідача щодо неврахування до страхового стажу роботи ОСОБА_1 періодів з 18.08.2000 по 13.02.2001, з 25.07.2003 по 23.01.2004 роки є протиправними.

Аналогічну за своїм змістом правову позицію займає Верховний Суд у постанові від 20.04.2022 року у справі № 638/7217/16-а.

За вказаних обставин рішення ГУ ПФ України в Кіровоградській області від 12.07.2022 року №927 є протиправним в частині не зарахування позивачу до трудового стажу періодів отримання позивачем матеріальної допомоги по безробіттю з 18.08.2000 по 13.02.2001, з 25.07.2003 по 23.01.2004 роки.

Одночасно суд зазначає, що права та законні інетереси позивача порушено саме рішенням ГУ ПФ України в Кіровоградській області від 12.07.2022 року №927, а не його діями.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог згідно вимог ч.2 ст. 9 КАС України та визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФ України в Кіровоградській області від 12.07.2022 року №927.

В частині позовних вимог визнати портиправними дії ГУ ПФ України в Кіровоградській області суд відмовляє, оскільки позивач обрав нефективний спосіб захисту своїх прав.

Оскільки позивач звернувся із заявою про призначення пенсії до ГУ ПФ України в Дніпропетровській області, то суд вважає за необхідне зобов`язати саме ГУ ПФ України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу для призначення пенсії періоди отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 18.08.2000 по 13.02.2001, з 25.07.2003 по 23.01.2004 роки.

За вказаних обставин суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу для призначення пенсії періоди отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 18.08.2000 по 13.02.2001, з 25.07.2003 по 23.01.2004 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням вищенаведеного, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу згідно вимог ч.3 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградської області (вул.Соборна, б.7-А, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, код ЄДРПОУ- 20632802), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про скасування рішення та зобов`язання до вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області від 12.07.2022 року №927 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу для призначення пенсії періоди отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 18.08.2000 по 13.02.2001, з 25.07.2003 по 23.01.2004 роки.

В іншій частині зявлених позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 248,10 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградської області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 248,10 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили

Суддя С.В. Златін