Справа № 140/11936/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року Справа № 140/11936/21 пров. № А/857/6292/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року (суддя Смокович В.І., м.Луцьк, повний текст складено 14 лютого 2022 року),

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУПФ-1, ПФУ відповідно) та Головного управління ПФУ в Запорізькій області (далі ГУПФ-2) в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.39-43) просив:

визнати дії відповідачів протиправними щодо не зарахування періодів роботи до страхового стажу та пільгового стажу позивачу та скасувати рішення ГУПФ-2 про відмову в перерахунку від 05.08.2021 №77 (далі Рішення);

зобов`язати ГУПФ-2 зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з червня 2015 року по вересень 2018 року на Державному підприємстві Шахта №1 «Нововолинська» (далі Шахта №1, ДП відповідно), з жовтня 2018 року по лютий 2019 року на Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» (далі Шахта Бужанська, ВП відповідно), з квітня 2020 року по квітень 2021 року на ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» (далі ОСОБА_2 );

зобов`язати ГУПФ-2 здійснити перерахунок пенсії з врахуванням зарахованого стажу роботи та виплачувати позивачу пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345-VI), з 01.06.2021.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ-1 щодо незарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 02.06.2015 по 28.09.2018 на Шахта №1, з 01.10.2018 по 01.02.2019 у ОСОБА_3 , з 01.04.2020 по 29.04.2021 у ОСОБА_4 при призначенні пенсії по інвалідності. Визнано протиправним та скасовано Рішення. Зобов`язано ГУПФ-1 провести ОСОБА_1 з 01.06.2021 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) призначеної пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV, зарахувавши до пільгового та страхового стажу період роботи з 02.06.2015 по 28.09.2018 на Шахта №1, з 01.10.2018 по 01.02.2019 у ОСОБА_3 , з 01.04.2020 по 29.04.2021 у ОСОБА_4 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, в частині відмовлених позовних вимог, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В доводах апеляційної скарги вказує, що згідно поданих ним до позову та пенсійних органів документів його пільговий стаж за Списком №1 становить 15 років 9 місяців 10 днів, проте суд першої інстанції взяв до уваги розрахунок стажу, що наведений відповідачем у відповідних протоколах та не дав жодної оцінки тим документам, що є у матеріалах справи.

Відповідачі відзивів на апеляційну скаргу не подали.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що механізм державного соціального страхування передбачає державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх конституційних прав, а тому позивач не може бути позбавлений права на отримання соціальних гарантій через те, що орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків, своєчасно не вжив дієвих заходів, що призвело до порушення гарантованого державою права на отримання позивачем належної пенсії із солідарної системи з урахуванням страхового стажу.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині щодо задоволення позову, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.

Щодо відмовлених позовних вимог, то цей суд вказав, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження наявності у нього пільгового стажу роботи за Списком №1 більше 15 років.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені без додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі заяви позивача від 26.08.2021 про призначення пенсії по інвалідності, ГУПФ1-1 прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 з 01.06.2021 пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV.

ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою від 02.07.2021 про перерахунок пенсії внаслідок допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами, сімейна надбавка та просив при допризначенні врахувати довідки про підтвердження пільгового стажу, які були надані при первинному зверненні при призначенні пенсії та із заявами від 27.07.2021 та від 12.10.2021 про перерахунок пенсії внаслідок допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами, зокрема в останній заяві просив зарахувати пільговий стаж по списку №1 шахтарі згідно акту перевірки пільгової довідки (а.с.111-114, 123-128).

Рішенням ГУПФ-2 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за додатковими документами» (заява № 1796 від 27.07.2021) з тих підстав, що до заяви №1796 від 27.07.2021 заявником долучена довідка від 12.06.2020 №88 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії" за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній на пільгових умовах. При зверненні за первинним призначенням пенсії 22.06.2021 ОСОБА_1 за довідкою від 12.06.2020 № 88 не було зараховано пільговий стаж з 28.02.1995 по 28.09.2018 робота за Списком №1. Управлінням пенсійного забезпечення був направлений лист від 05.07.2021 №0800-0306-9/45087 щодо проведення перевірки первинних документів та підстав на яких їх виданої проведення перевірки відповідності змісту довідки первинним документам. Згідно листа від 14.07.2021 №1269/09-16 відділу контрольно-перевірочної роботи, контрольні заходи провести неможливо, оскільки на направлені листи щодо надання первинних документів та узгодження терміну його проведення відповідь не надійшла. На підставі цього ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії «Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами». У рішенні вказано, що відділ перерахунків пенсій ГУПФ-1 після перевірки первинних документів відділом контрольно-перевірочної роботи за місцем проживання пенсіонера у Волинській області повинен допрацювати пенсійну справу ОСОБА_1 за заявою від 27.07.2021 №27.07.2021 (а.с.10).

За результатами розгляду звернення позивача по питанню пенсійного забезпечення ГУПФ-1 повідомило, що розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 31 рік 03 місяці 08 днів (з них: 1 рік 2 місяці - пільговий стаж роботи по Списку №1; 11 років 2 місяці 11 днів - додатковий стаж). Коефіцієнт страхового стажу 0,31250.

Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток 15956,64 грн, який взято за період роботи з 01.12.2005 по 31.03.2020 відповідно до сплати страхових внесків до ПФУ з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 9118,81грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку -1,74986).

Враховуючи персональні дані щодо страхового стажу та заробітку, розмір пенсії позивача за віком, від якого обчислено розмір пенсії по III групі інвалідності, складає 4986,45 грн (15956,64 грн х 0,31250). При призначенні пенсії до страхового стажу не враховано період роботи з квітня 2020 року по квітень 2021 року у ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до ПФУ (а.с.9).

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

02.09.2008 прийнято Закон №345-V ( в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Статтею 1 Закону №345-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону №345-V мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону №345-V, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, з наведеного слідує, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в розмірі, передбаченому статті 8 Закону №345-VI, є зайнятість на підземних роботах за Списком №1 повний робочий день не менш як 15 років (для чоловіків).

З матеріалів справи видно, що станом на 13.10.2021 ГУПФ-1 згідно протоколу перерахунку пенсії стаж за роботу за списком №1 зарахований позивачу у розмірі 9 років 2 місяці 12 днів. З урахуванням зарахованого стажу за цим рішенням суду 4 роки 8 місяців 9 днів стаж позивача за списком №1 становить 13 років 10 місяців 21 день, що є меншим від необхідного 15 років для перерахунку пенсії, з урахуванням Закону №345-V.

Позивач-апелянт не погоджується із таким розрахунком пільгового стажу за Списком №1 та вказує, що такий стаж згідно записів трудової книжки становить 15 років 9 місяців 10 днів.

Як видно із записів трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 останній з 15.02.1993 прийнятий учнем гірника підземного у шахту «Октябрская», правонаступником якої з 01.01.1994 є шахта №5 «Нововолинська» (далі Шахта №5), 06.03.1994 звільнений з посади підземного гірника по ремонту гірничих виробок 3 розряду. З 28.02.1995 по 21.08.1996 перебував на посаді підземним гірничим робітником по роботі гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем під землею. 01.02.1996 переведений підземним гірничим робітником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею. З 25.03.2008 ОСОБА_1 прийнятий на роботу у Шахту №5 на посаду підземного гірничого з ремонту гірничих виробок 3 розряду. Звільнений з посади 01.06.2015. З 02.06.2015 по 28.09.2018ь працював у Шахті №1 на посаді підземного гірника з ремонту гірничих виробок 3 розряду. 04.01.2016 переведений майстром гірничим підземної дільниці. З 01.10.2018 по 01.02.2019 перебував на посаді гірничим майстром підземної дільниці у ОСОБА_3 . З 05.02.2019 по 26.03.2019 перебував на посаді гірника з ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем під землею, з 26.03.2019 по 29.04.2021 переведений гірником з ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем під землею у ОСОБА_4 .

Вказані записи у трудовій книжці також підтверджуються довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.05.2021 №258, 09.06.2021 №115, від 12.06.2020 №№87, 88.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; далі Закон №1788-ХІІ).

Згідно з пунктами 2, 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 01.12.2005 за №1451/11731), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно роз`яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС від 02.04.1976 №5/8 порядок застосування Списків №1 та №2, передбачає в тих випадках, коли в Списках №1 і №2 передбачені працівники, які виконують певні роботи, то правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються всі працівники, постійно зайняті на цих роботах, незалежно від найменування їх професії.

Так з 22.08.1956 по 31.12.1991 включно діяли списки затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173. З 01.01.1992 по 10.03.1994 включно застосовувались списки затверджені постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 26.01.1991 №10 (далі - Постанова №10), з 11.03.1994 по 06.02.2003 включно були чинними списки затверджені постановою КМУ від 11.03.1994 №162 (далі - Постанова №162), з 06.02.2003 по 03.08.2016 були чинними списики затвердження постановою КМУ від 16.01.2003№36 (далі Постанова №36), з 09.08.2016 по час виникнення спірних відносин, чинні списки, що затверджені постановою КМУ від 24.06.2016 №461 (далі Постанова №451).

Апеляційний суд констатує те, що посади, які займав позивач та роботи, які він виконував передбачені Списком №1, в редакціях відповідних постанов, що перелічені вище.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

«Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» затверджений постановою правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління ПФУ07.07.2014 №13-1) (зареєстровано в МЮУ 27.12.2005 за № 1566/11846; далі Порядок №22-1; в редакції чинній на час виникнення спірних відносин).

Пунктом 4.3 Порядок №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ.

Саме на органи ПФУ покладено обов`язок щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення (перерахунку) пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів ПФУ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі № 21-11а15, 15.12.2015 у справі № 2-а/576/29/14 та Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, 17.04.2018 у справі №376/2559/17, 04.05.2022 у справі №819/946/18 тощо.

Як встановлено вище, Рішенням, зокрема пенсійна справа позивача відправлена на доопрацювання з метою перевірки первинних документів позивача, а саме довідки від 12.06.2020 №88 за місцем проживання пенсіонера у Волинській області, тобто ГУПФ-1.

Після надходження пенсійної справи до ГУПФ-1, відповідач вказав, що до страхового стажу позивача не зараховано період його роботи з квітня 2020 року по квітень 2021 року у ОСОБА_4 , та у протоколі про призначення пенсії по інвалідності вказано, що стаж роботи позивача за Списком №1 9 років 2 місяці 12 днів.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено та підтверджено записами трудової книжки і довідками про підтвердження трудового стажу, що стаж позивача-апелянта за Списком №1 необхідний йому для перерахунку його розміру пенсії з урахуванням статті 8 Закону №345-V становить більше ніж 15 років, з урахуванням того стажу, що врахований рішенням суду, однак з матеріалів справи не можливо встановити, який саме період роботи за Списком №1 зарахований ОСОБА_1 у вигляді 9 років 2 місяців і 12 днів до страхового та пільгового стажу та чому не враховані інші періоди роботи позивача за Списком №1.

Та обставина, що органом пенсійного фонду не отримано відповідей на його звернення щодо первинних документів на підставі яких була видана довідка від 12.06.2020 №88 не може бути безсумнівною підставою для неврахування стажу роботи, що наведений у цій довідці (28.05.1995 по 21.08.1996, 25.03.2008 по 28.09.2018) так як вказаний період роботи підтверджений записами у трудовій книжці позивача-апелянта, що єдиним документом, який підтверджує наявний у останнього стаж роботи за цей період.

Вказані обставини, суд першої інстанції не дослідив і попри те, що визнав протиправним і скасував Рішення не дав оцінки доводам позивача про те, що його стаж на гірничих роботах, становить більше 15 років.

З метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що належним способом порушеного права позивача, в частині відмовлених позовних вимог, є зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2021 №1796 та прийняти рішення по суті заяви із урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову в частині відмовлених позовних вимог ґрунтується на не повному з`ясуванні всіх обставин справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316-317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року в частині відмовлених позовних вимог скасувати та прийняти постанову, якою позов в цій частині задовольнити частково.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 липня 2021 року №1796 та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

В решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний