Справа № 280/811/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
04 жовтня 2022 року Справа № 280/811/22 :

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Артоуз О.О., розглянув в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРАДА КОМПАНІ» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ІРАДА КОМПАНІ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду (головуючий суддя Духневич О.С.) від 30.08.2022 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРАДА КОМПАНІ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задоволено у повному обсязі:

визнано протиправними і скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області № 2915550/43884633 від 29.07.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 02.04.2021, № 2911022/43884633 від 28.07.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 24 від 09.04.2021;

зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 4 від 02.04.2021 та № 24 від 09.04.2021 датою подання їх на реєстрацію;

стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРАДА КОМПАНІ» 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області;

стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРАДА КОМПАНІ» 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

13.09.2022 на адресу суду надійшла заява ТОВ «ІРАДА КОМПАНІ» про ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до якої просить стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь ТОВ «ІРАДА КОМПАНІ» витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Згідно розпорядження керівника апарату Запорізького окружного адміністративного суду від 13.09.2022 №111 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2022 розгляд вказаної заяви передано судді Артоуз О.О.

Ухвалою суду від 14.09.2022 прийнято справу №280/811/222 про ухвалення додаткового судового рішення, призначено розгляд питання про ухвалення додаткового судового рішення у справі №280/811/22 у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 19 вересня 2022 року.

19.09.2022 у судове засідання сторони не з`явилися, відповідачами відзиву на заяву не надано.

Ухвалою суду від 19.09.2022 підготовче засідання відкладено на 03.10.2022.

03.10.2022 представником відповідача подано клопотання про закриття підготовчого провадження та призначити розгляд справи по суті. Крім того, заперечує проти задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 03.10.2022 закрито підготовче провадження у справі №280/811/22 , призначено справу до судового розгляду по суті, розгляд справи здійснювати з 03.10.2022 у письмовому провадженні.

Згідно з приписами ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судом встановлено, що 13.12.2021 між позивачем та АО «Хілько» укладено Договір про надання правової допомоги №53.

13.12.2021 між сторонами договору підписано Акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого адвокатським об`єднанням надано юридичні послуги на загальну суму 4000 грн.

Згідно Детального опису робіт відповідно до Договору адвокатським об`єднанням надано наступні послуги: підготовка позовної заяви з додатками (3000 грн. 5 годин); відповідь на відзив (1000 грн. 2 години).

Відповідно до рахунку-фактури №5301 від 13.12.2021 платіжним дорученням кошти у розмірі 4000 грн. за надані послуги сплачені позивачем на користь АО.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону, видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

В межах розгляду даної справи представником відповідача було здійснено представництво (складено позов та відповідь на відзив).

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Визначаючись щодо обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу суд має надати оцінку обґрунтованості розміру заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в контексті пропорційності їх складності правовому супроводу справи та враховуючи зміст та обсяг наданих послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи, ціну позову, суд дійшов висновку, що вартість заявлених представником відповідачем послуг на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. відповідає критерію співмірності розміру витрат з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, тому суд вважає їх такими, що відповідають приписам статті 134 КАС України і відповідно такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд вважає документально підтвердженими та співмірними із обсягом виконаної роботи та затраченого часу витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 4000 грн.

Тому, вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 4000 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 132, 135, 139, 241, 244, 252 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРАДА КОМПАНІ» про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРАДА КОМПАНІ» витрати на правничу допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України (по 2000 грн. з кожного).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове судове рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 04.10.2022.

Суддя О.О. Артоуз