Справа № 160/8956/22
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 жовтня 2022 року Справа № 160/8956/22
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Маковська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради, в якій позивач просить:

-визнати дії Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та інформаційно - консультативної допомоги з питань соціального захисту населення Дніпропетровської обласної ради», щодо відмови мені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як учаснику бойових дій у до рахуванні та доплаті щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік протиправними;

-зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та інформаційно - консультативної допомоги з питань соціального захисту населення Дніпропетровської обласної ради», здійснити перерахунок щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік мені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплаченої суми за 2021 рік у розмірі 7354 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду доказів звернення до суду в межах строків, визначених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України або заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з зазначенням причин поважності його пропуску та доказами на їх підтвердження.

На виконання вимог ухвали суду від 29.06.2022 від позивача до суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В заяві позивачем зазначено, що позивач починаючи з 10.08.2021 звертався до відповідача з листом про здійснення перерахунку, а відповідь отримав лише 18.02.2022.

Розглянувши заяву позивача про поновлення пропущеного строку, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання, суд вважає за необхідне зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Так, за практикою Європейського Суду з прав людини, у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, Європейський Суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Згідно висновків викладених у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Фогарді проти Сполученого Королівства, право доступу до суду не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням; вони дозволені тому, що право доступу до суду, в силу своєї природи, потребує регулювання з боку держави.

Причини поважності пропуску строку звернення до суду повинні бути досліджені судом та повинні бути обґрунтованими та вмотивованими (рішення Європейського суду з прав людини Устименко проти України).

Слід також звернути увагу на те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» разова грошова допомога отримується особами щороку до 5 травня, а у разі неотримання такої грошової допомоги або отримання її у меншому розмірі особа має знати або повинна дізнатися про порушення своїх прав та інтересів та до 30 вересня відповідного року в якому невиплачена така допомога або виплачена у неповному розмірі звернутися до органів соціального за її виплатою (доплатою) (ст. 17-1 Закону). Натомість у разі відмови у такій доплаті особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав, у строк передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Суд зауважує, що отримавши у 2021 році разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі меншому, ніж передбачено законом, позивач мав можливість дізнатися про порушення своїх прав. При цьому, 30 вересня 2021 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня 2021 року.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції викладеній у постановах Верховного Суду у справах: №607/7919/17 від 06.02.2018 та №473/2190/17 від 14.08.2018, в яких відносини є подібними по відношенню до даної категорії справ.

Разом з тим, матеріали позовної заяви не містять жодних доказів звернення позивача до відповідача до 30 вересня 2021 року щодо виплати йому щорічної разової грошової допомоги за 2021 рік у належному розмірі.

Також, матеріали позовної заяви не містить жодних доказів неможливості звернення позивача до відповідача до 30 вересня 2021 року щодо виплати йому щорічної разової грошової допомоги за 2021 рік у належному розмірі, а також відсутні належні докази неможливості звернення позивача до суду у шестимісячний строк, з моменту коли позивачу було/мало бути відомо про порушення своїх прав у 2021 році.

Отже, суд вважає клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині позовних вимог щодо невиплати йому щорічної грошової допомоги, зокрема, до 5 травня за 2021 рік, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів поважності причин його пропуску, а отримання відповіді відповідача від 18.02.2022 не доводить факту звернення позивача в межах строку звернення так як даний факт не підтверджується жодним доказом.

Враховуючи зазначене, вказані в заяві про поновення строку зверення до суду причини не можуть бути визнані судом поважними.

Згідно з ч. 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки суддя Маковська О.В. перебувала на лікарняному, суд вирішує питання про повернення позовної заяви у справі після виходу судді з лікарняного.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч. 4 ст.169, ст.248 та ст.256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом із адміністративним позовом та доданими матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська