Справа № 400/5610/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/5610/21
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар Цибульська Ю.М.,

за участю: представника позивача- Могутова А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 по справі № 400/5610/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ойл Трансшипмент" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2021 № 1, № 1, № 1,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2021 року ТОВ "Ойл Трансшипмент" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.03.2021 №1, від 19.03.2021 №1 та від 19.03.2021 № 1.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що сама фактична перевірка за наслідками якої прийняти спірні податкові повідомлення-рішення, є протиправною, оскільки наказ про призначення фактичної перевірки №120-П від 03.02.2021 не відповідає вимогами ст.80 Податкового кодексу України.

Позивач зазначив, що в наказі ГУ ДПС у Миколаївській області від 03.02.2021 №120-П не вказано про факт отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються у електронних сигаретах, та відповідно не конкретизовано таку інформацію, а також не визначено, які саме вимоги законодавства порушено позивачем, та яким чином такі порушення були встановлені. Натомість, в якості підстави для проведення перевірки в зазначеному наказі вказано лише про здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. Проте, вказана обставина не може бути самостійною підставою для призначення фактичної перевірки, оскільки таке тлумачення цієї норми повністю нівелює необхідність існування інших передбачених п.80.2 ст.80 ПК України підстав для проведення фактичних перевірок, адже такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі. Крім того, сполучник а також перед словами здійснення функцій у п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, свідчить саме про сукупність підстав, що ним сполучені (тобто наявність інформації про порушення та здійснення відповідних функцій контролюючим органом).

Позивач послався на відповідну судову практику Верховного Суду викладену у постановах, від 04.04.2019 у справі №815/756/16, від 11.06.2019 у справі №1440/2045/18, 22.09.2020 у справі №520/1304/2020, від 19.11.2020 у справі №160/7971/19, від 08.09.2020 у справі №640/21536/19, від 17.12.2020 у справі №520/12028/18, від 08.09.2020 у справі №640/21536/19, від 05.07.2021 у справі №825/951/17.

Також, позивач послався на відповідну практику Верховного Суду викладену у постановах від 21.02.2020 справа №826/17123/18, від 22.08.2018 справа №812/1283/17, відповідно до якою, визнання незаконною перевірки, є безумовною підставою для визнання незаконним і прийнятого за результатами такої перевірки податкового повідомлення-рішення.

Позивач зазначив, що фактична перевірка, за наслідками якої винесені спірні ППР є незаконною, оскільки призначена за відсутності правових підстав, незважаючи на допуск посадових осіб ГУ ДПС до проведення перевірки, незаконність призначення перевірки зумовлює і протиправність прийнятих за її наслідком ППР. Зважаючи на вичерпання дії наказу його виконанням, належним способом захисту є оскарження саме результатів перевірки у вигляді спірних ППР, а не оскарження цього наказу.

Щодо самих порушень, то позивач зазначив, що не здійснював оптову торгівлю пальним. Так, дійсно він реєстрував акцизні накладні на реалізацію пального, але це не було торгівлею. ГУ ДПС ототожнює поняття реалізація пального та оптова торгівля, але це є різними поняттями. В розумінні ПК України, поняття реалізація пального це будь-які господарські операції із пальним, що передбачають фізичну передачу такого пального. В той же час під поняття оптова торгівля пальним підпадає операції з придбання пального з наступною його реалізацією. Законом встановлено, що на акцизному складі здійснюються операції в тому числі із зберігання пального, операції повернення пального із зберігання також підпадають під поняття реалізація пального, оскільки відбувається фізична передача (відпуск, відвантаження) пального поклажодавцеві на підставі договору зберігання без передачі права власності, оскільки поклажодавець і є власником, а зберігачу право власності не передається.

У позивача укладені договори зберігання пального з ФОП ОСОБА_1 , ТОВ Торговий дім Бізнес-Логіка, ТОВ Сокар-Авиа, ФОП ОСОБА_2 , ТОВ Украинская нефтетрейдовая компания, ТОВ Кворум-Нафта, ТОВ Алпен Трейд, ТОВ Альянс Енерго Трейд. Акцизні накладні виписувалися позивачем у зв`язку з поверненням пального поклажодавцям за договорами зберігання, а не у зв`язку з його продажом. При цьому позивач має ліцензію на право зберігання пального від 19.07.2019 №1900033, термін дії якої до 19.07.2024.

Стосовно порушення п.п.230.1.3 п.203.1 ст.230 ПК України, то розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно, крім днів, в які акцизний склад не працює, формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального.

Саме у ці дні, які вказані у акті перевірки, акцизний склад не працював, а тому позивач мав право відповідно до п.п.230.1.3 не формувати дані про фактичні залишки пального. Зазначене підтверджується доповідними записками.

Щодо порушення вимог п.85.2 ст.85 ПК України, та ненадання документів під час перевірки, то оскільки позивач вважав проведення перевірки протиправною, то він мав право не надавати документи.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що перевірку призначено з підстав передбачених п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України. З аналізу норм п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, вбачається, що у цієї нормі об`єднанні дві самостійні підстави для проведення перевірки: перша наявність інформації про порушення з боку платника податків, а друга, є здійснення ним діяльності у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Тобто, норма дозволяю проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Правова позиція щодо застосування вищезазначених норм права викладена у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, від 05.11.2018 у справі №803/988/17, від 07.11.2019 у справі №140/391/19, від 10.04.2020 у справі №815/1978/16, від 22.04.2021 у справі №805/3809/16-і, від 12.08.2021 у справі №140/14625/20.

Факт реалізації пального ТОВ Ойл Трансшипмент з місця оптової торгівлі за адресою: вул. Космонавтів, 1-Н, м. Миколаїв, підтверджується акцизними накладними складеними ТОВ Ойл Трансшипмент та зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних (ЄРАН).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 12 квітня 2022 року позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 19.03.2021 № 1.

Визнав протиправними та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 19.03.2021 № 1.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 19.03.2021 № 1.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- правові висновки Верховного Суду на які посилається Миколаївський окружний адміністративний суд, не можуть враховуватися у цій справі, адже їх сформовано у справах в яких оскаржувалися накази прийняті на інших фактичних підставах;

- суд першої інстанції проігнорував, що перевіркою встановлено, що ТОВ «Ойл Трансшипмент» у період з 01.11.2020 по 12.02.2021 здійснювало оптову реалізацію пального з місця оптової торгівлі без отримання ліцензії на право оптової торгівлі ;

- суд першої інстанції не дослідив , що ТОВ «Ойл Трансшипмент» на порушення вимог п.п.230.1.3 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України, подано електронні документи, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг пального на акцизному складі з уніфікованим номером 1008957 за період з 01.11.2020 по 12.02.2021 не у повному обсязі, не внесено до Реєстру інформацію щодо днів, у які акцизний склад не працює. Крім того, до перевірки не надано жодного документу, що свідчить про розпорядок роботи об`єкта за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів1-Н, вихідні та святкові дні;

- при розгляді даної справи суд першої інстанції взагалі не надав жодної правової оцінки встановленим перевіркою порушенням п.п.230.1.3 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України та п.85.2 ст.85 ПК України, а також тому, що позивачем до перевірки не надано жодного документу, пов`язаного з предметом перевірки, про що перевіряючими складено акт ненадання платником податків під час проведення фактичної перевірки пояснень, довідок, інформації, документів, необхідних для її здійснення від 12.02.2021 №153/14-29-09-02/41268404.

При цьому Судом зроблено висновок про протиправність призначення та проведення фактичної перевірки, а отже й про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ТОВ Ойл Трансшипмент зареєстровано юридичною особою 07.04.2017. Основним видом діяльності товариства є складське господарство.

У своєї господарської діяльності зі складського господарства, товариство використовує склади для зберігання пального, які розташовані за адресою м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 1, та м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 1-Н, та які орендовані у ПП Глобал-Інвест.

ТОВ Ойл Трансшипмент має ліцензію на право зберігання пального за №1900033, за вказаною адресою.

03.02.2021 Головним управління ДПС у Миколаївській області видано наказ №120-п Про проведення фактичної перевірки, відповідно до якого, на виконання підпункту 80.2.3 п.80.2 ст.80 ПК України, а саме здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального та листа ДПС України від 03.02.2021 №3067/7/99-00-09, вирішено провести з 4 лютого 2021 фактичну перевірку ТОВ Ойл Трансшипмент за місцем здійснення діяльності вул. Космонавтів, буд.1-Н, м. Миколаїв, тривалістю 10 діб.

В період з 04.02.2021 по 12.02.2021 посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС. За результатами перевірки складено Акт від 12.02.2021 №991/14-29-09-02/41268404.

Під час перевірки, ГУ ДПС у Миколаївській області направлено запит від 05.02.2021 про направлення документів, пов`язаних з предметом перевірки, але станом на 12.02.2021 товариством не надано до перевірки документів, про що контролюючим органом складено Акт від 12.02.2021.

Під час перевірки (з урахуванням відповіді на заперечення) контролюючий орган дійшов висновку про наявність трьох правопорушень з боку ТОВ Ойл Трансшипмент: 1) перевіркою встановлено здійснення ТОВ Ойл Трансшипмент оптової торгівлі пальним за адресою вул. Космонавтів, 1-Н, м. Миколаїв, без наявності ліцензії. Так, під час перевірки контролюючим органом, виявлено факти реєстрації акцизних накладних на відвантаження пального ТОВ Українська нафтотрейдінгова компанія, ОСОБА_2 , ТОВ Сокар-Авіа, ТОВ Алпен-Трейд, ТОВ Фірма Фідея, ТОВ Кворум-Нафта, ТОВ Альянс Енерго Трейд, ТОВ Торговий дім Бізнес-Логіка; 2) встановлено факти неподання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального за період з 01.11.2020 по 12.02.2021. Відповідно до п.п.230.1.3 ст.230 ПК України, розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах. ТОВ Ойл Трансшипмент на порушення вимог ст.230 ПК України, подано електронні документи, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального на акцизному складі з уніфікованим номером, не у повному обсязі; 3) директор ТОВ Ойл Трансшипмент відмовився від надання документів на вимогу контролюючого органу, чим порушив п.85.2 ст.85 ПК України.

19.03.2021 уповноваженою особою ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 про застосування до ТОВ Ойл Трансшипмент адміністративного штрафу в розмірі 500 000 гривень за порушення ч.1 та ч.8 ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

19.03.2021 уповноваженою особою ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №1 про застосування до ТОВ Ойл Трансшипмент адміністративного штрафу в розмірі 35 000 гривень за порушення п.п.230.1.3 ст.230 Податкового кодексу України.

19.03.2021 уповноваженою особою ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №1 про застосування до ТОВ Ойл Трансшипмент адміністративного штрафу в розмірі 1020 гривень за порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДПС у Миколаївській області не навів інформацію про порушення вимог законодавства, яка стала підставою для призначення фактичної перевірки та не навів її у наказі про призначення фактичної перевірки, що є підставою для визнання наказу про проведення перевірки протиправним.

Крім того, також не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду і питання здійснення ТОВ Ойл Трансшипмент торгівлі пальним без ліцензії.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно підпунктів 191.1.4, 191.1.14 пункту 191 статті 19 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок, в тому числі й підстав їх призначення, регламентовано статтею 80 ПК України.

Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно п.86.1 ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як вбачається з наведеного, здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платнику податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку з допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме спочатку провести податкову перевірку.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 16.02.2016 по справі № 826/12651/14, від 27.01.2015 по справі № 21-425а14 та у постановах Верховного Суду від 17.03.2018 по справі № 1570/7146/12, від 24.10.2018 по справі № 808/1746/15, від 04.02.2019 по справі № 807/242/14.

При цьому суд не повинен надавати оцінку правомірності оспорюваного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №160/8859/18 та від 30.06.2019 у справі № 825/1747/17.

Отже, у разі недотримання вимог проведення податкової перевірки, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Таким чином, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Суд першої інстанції вирішуючи спірне питання щодо правомірності наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 03.02.2021 №120-п Про проведення фактичної перевірки, із урахуванням позиції, викладеної у постановах 12.10.2021 у справі №120/5729/20-а, від 28.10.2021 у справі №520/10214/2020, від 02.12.2021 у справі № 120/3918/20-а дійшов висновку, що у ньому відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім як на норму, що регулює питання призначення перевірки, - підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України; у наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності Товариства вимогам чинного законодавства.

Наведене, на переконання суду першої інстанції, свідчить про відсутність дійсних, фактичних підстав для його прийняття та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю Товариства у формі фактичної перевірки.

Проте, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на те, що предметом перевірки була правомірність дій позивача щодо дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів - пального.

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 16.08.2021 по справі № 140/14625/20, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання.

У даному випадку, за висновком судів попередніх інстанцій достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 815/1978/18, від 5 листопада 2018 року у справі №803/988/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4766/17, від 22 травня 2018 року у справі №810/1394/16, на які покликалися суди попередніх інстанцій.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що наказ про проведення перевірки діяльності позивача в сфері обігу пального за наявності інформації про його реалізацію останнім є правомірним, а наведені міркування суду не можуть слугувати підставою для визнання його протиправним.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не впливають на правильність його рішення по суті спору, оскільки наказ вичерпав свою дію виконанням, так як перевірка була проведена, і на підставі цієї перевірки було винесене рішення.

Тому визнання протиправним наказу , який вичерпав свою дію його виконанням не є ефективним способом захисту порушеного права позивача та не призведе до відновлення прав останнього.

Вирішуючи спірне питання щодо правильності встановлення фактичних обставин (наявності складу податкового правопорушення), колегія суддів зазначає про таке.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, що під час перевірки (з урахуванням відповіді на заперечення) контролюючий орган дійшов висновку про наявність трьох правопорушень з боку ТОВ Ойл Трансшипмент:

1) перевіркою встановлено здійснення ТОВ Ойл Трансшипмент оптової торгівлі пальним за адресою: вул. Космонавтів, 1-Н, м. Миколаїв, без наявності ліцензії. Так, під час перевірки контролюючим органом, виявлено факти реєстрації акцизних накладних на відвантаження пального ТОВ Українська нафтотрейдінгова компанія, ОСОБА_2 , ТОВ Сокар-Авіа, ТОВ Алпен-Трейд, ТОВ Фірма Фідея, ТОВ Кворум-Нафта, ТОВ Альянс Енерго Трейд, ТОВ Торговий дім Бізнес-Логіка;

2) встановлено факти неподання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального за період з 01.11.2020 по 12.02.2021. Відповідно до п.п.230.1.3 ст.230 ПК України, розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах. ТОВ Ойл Трансшипмент на порушення вимог ст.230 ПК України, подано електронні документи, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального на акцизному складі з уніфікованим номером, не у повному обсязі;

3) директор ТОВ Ойл Трансшипмент відмовився від надання документів на вимогу контролюючого органу, чим порушив п.85.2 ст.85 ПК України.

Щодо порушення позивачем частини 1 та частини 8 статті 15 Закону України « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481 від 19 грудня 1995 року ( далі- Закон № 481), а саме: здійснення оптової торгівлі пальним з місця оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії (податкове повідомлення-рішення від 19.03.2021 №1).

Статтею 1 Закону №481, серед іншого надано визначення наступним поняттям: - ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; оптова торгівля пальним - це діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без змін його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам; місце оптової торгівлі пальним - це місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону № 481, оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Згідно матеріалів справи ТОВ Ойл Трансшипмент має ліцензію на зберігання пального, термін дії якої з 19.07.2019 по 19.07.2024 (а.с.37,т.1).

Згідно абзаца 57 ч. 1 ст. 1 Закону № 481 оптова торгівля пальним - діяльність зі придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.

Згідно абзаца 56 ч. 1 ст. 1 Закону № 481 зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико- хімічних характеристик.

Відповідно частини 1 статті 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігай) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцєм) і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно підпункту б) підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України, акцизний склад це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Відповідно абзаца 29 пункту 231.1 статті 231 ПК України, при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу до іншого акцизного складу з використанням акцизного складу пересувного, у разі якщо до реалізації пального або спирту етилового такий інший акцизний склад уже відомий, складається одна акцизна накладна на реалізацію пального з акцизного складу на такий інший акцизний склад із зазначенням у такій акцизній накладній ідентифікаційних даних такого акцизного складу пересувного.

Отже, в розумінні ПК України та Закону № 481 під поняття "реалізація пального" підпадають будь-які господарські операції із пальним, що передбачають фізичну передачу такого пального. В той же час під поняття оптова торгівля пальним" підпадають операції з придбання пального з наступною його реалізацією (тобто фізичною передачею). Тобто, оптова торгівля пальним це операції із пальним, яке належить особі на праві власності внаслідок його придбання.

Водночас, по-перше, законом прямо встановлено, що на акцизному складі здійснюються операції в тому числі із зберігання пального, по-друге, операції із повернення пального із зберігання також підпадають під поняття реалізації пального, оскільки відбувається фізична передача (відпуск, відвантаження) пального поклажодавцеві на підставі договору зберігання без передачі права власності, оскільки поклажодавець і є власник, а зберігачу право власності не передається.

Таким чином, поняття реалізація пального" з точки зору податкового законодавства охоплює як операції з оптової торгівля пальним, так і операції із зберігання пального, тобто операції з повернення пального із зберігання із навантаженням його на інший акцизний склад, в тому числі пересувний (тобто в автоцистерну або вагоно- цистерну).

Так, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань видами діяльності Позивача є: 52.10 Складське господарство (основний); 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 52.22 Допоміжне обслуговування водного транспорту; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

На підтвердження здійснення операцій зі зберігання пального позивач надав до суду першої інстанції копії договорів зберігання 01/11-19 від 01.11.2019 із ФОП ОСОБА_1 , № 23/04-20 від 23.04.2020 із ТОВ Торговий дім бізнес-Логіка, № 10/03/1-20 від 10.03.2020 із ТОВ Сокар-Авиа, № 17-07/20 від 17.07.2020 із ФОП ОСОБА_2 , № 06/04-1 від 06.04.2020 із ТОВ Украинская нефтетрейдинговая компания, № 10/03/2-20 від 10.03.2020 р. із ТОВ Кворум-Нафта, № 10/03/-20 від 10.03.2020 із ТОВ Алпен Трейд, № 10/03/4-20 від 10.03.2020 із ТОВ Альянс Енерго Трейд, № 11/01-18 від 11.01.2018 із ТОВ Фирма Фидея, а також копії первинних документів на здійснення господарських операцій за цими договорами, а саме: актів повернення із зберігання нафтопродуктів та товарно-транспортних накладних (а.с.96-249,т.1, а.с.1-235,т.2, а.с.1-235,т.3,а.с.1-228,т.4, а.с.1-32,т.5).

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, позивачем виписувались відповідні акцизні накладні на відпуск пального ТОВ Українська нафтотрейдінгова компанія, ОСОБА_2 , ТОВ Сокар-Авіа, ТОВ Алпен-Трейд, ТОВ Фірма Фідея, ТОВ Кворум-Нафта, ТОВ Альянс Енерго Трейд, ТОВ Торговий дім Бізнес-Логіка. Разом з тим, з усіма цими контрагентами у ТОВ Ойл Трансшипмент укладені договори зберігання пального на складських приміщеннях (резервуарах) позивача (а.с.52-64,т.1, а.с. 190-220, т.5).

Суд першої інстанції з метою перевірки версії позивача про реалізацію пального зазначеним контрагентам в межах діючих договорів зберігання витребував у податкового органу докази, які відображають рух операцій по зазначеній реалізації.

Так, згідно відповіді ГУ ДПС у Миколаївській області, відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ Ойл Трансшипмент взагалі не придбавав палива, яке в подальшому було передано ТОВ Українська нафтотрейдінгова компанія, ОСОБА_2 , ТОВ Сокар-Авіа, ТОВ Алпен-Трейд, ТОВ Фірма Фідея, ТОВ Кворум-Нафта, ТОВ Альянс Енерго Трейд, ТОВ Торговий дім Бізнес-Логіка.

Також, відповідно до відомостей ЄДРПН, ТОВ Ойл Трансшипмент не реалізовував паливо ТОВ Українська нафтотрейдінгова компанія, ОСОБА_2 , ТОВ Сокар-Авіа, ТОВ Алпен-Трейд, ТОВ Фірма Фідея, ТОВ Кворум-Нафта, ТОВ Альянс Енерго Трейд, ТОВ Торговий дім Бізнес-Логіка.

До того ж у ЄРПН зареєстровані податкові накладні складені у період з 01.11.2020 по 12.02.2021 щодо надання ТОВ Ойл Трансшипмент послуг із приймому, зберігання, перевалки, наливу пального ТОВ Українська нафтотрейдінгова компанія, ОСОБА_2 , ТОВ Сокар-Авіа, ТОВ Алпен-Трейд, ТОВ Фірма Фідея, ТОВ Кворум-Нафта, ТОВ Альянс Енерго Трейд, ТОВ Торговий дім Бізнес-Логіка (а.с., 186, 223-224, т.5).

Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що реєстрація акцизних накладних на відвантаження пального ТОВ Українська нафтотрейдінгова компанія, ОСОБА_2 , ТОВ Сокар-Авіа, ТОВ Алпен-Трейд, ТОВ Фірма Фідея, ТОВ Кворум-Нафта, ТОВ Альянс Енерго Трейд, ТОВ Торговий дім Бізнес-Логіка здійснювалось не у зв`язку з оптовою торгівлею пальним, а зв`язку з відпуском пального зберігачем на користь поклажодавцю.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 19.03.2021 № 1 є протиправним та підлягає скасуванню .

Також перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (податкове повідомлення-рішення від 19.03.2021 № 1), а саме: подано електронні документи, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг пального на акцизному складі з уніфікованим номером 1008957 за період з 01.11.2020 по12.02.2021 не у повному обсязі, не внесено до Реєстру інформацію щодо днів, у які акцизний склад не працює. Крім того, до перевірки не надано жодного документу, що свідчить про розпорядок роботи обєкта за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів1-Н, вихідні та святкові дні.

Відповідно до п.п. 230.1.3 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° C.

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що не подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг пального на акцизному складі з уніфікованим номером 1008957 за період з 01.11.2020 по12.02.2021 не у повному обсязі зумовлено тим, що у ті дні, коли не подавалася звітність акцизний склад не працював (а.с.33-50,т.5).

Вищезазначені службові документи надавалися контролюючому органу до заперечень на акт перевірки, проте не були взяті до уваги останнім.

Таким чином, відповідачем не доведено факт незабезпечення з вини ТОВ «Ойл Трансшипмент» своєчасного подання до ДПС електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг пального на акцизному складі з уніфікованим номером 1008957 за період з 01.11.2020 по12.02.2021 не у повному обсязі, що свідчить про протиправність застосування до позивача штрафу в розмірі 35 000 грн згідно з податковим повідомленням-рішенням від 19.03.2021 № 1.

Тотожній підхід був застосований Верховним Судом при розгляді справи № 520/11780/2020 ( К/9901/36104/21) 17 серпня 2022 року.

Щодо порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України (податкове повідомлення-рішення від 19.03.2021 № 1).

Пунктом 121.1. статті 121 ПК України передбачена відповідальність за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом.

В частині ненадання документів під час здійснення податкового контролю склад вказаного правопорушення полягає саме в поведінці платника податків, направленої на ухилення ним від виконання обов`язку з надання контролюючим органам оригіналів чи копій документів на їх законну вимогу, тим самим створюючи перешкоди для здійснення податкового контролю. В той же час у разі відсутності підстав для висновку про створення перешкод у його здійсненні, в тому числі шляхом ухилення від надання документів чи їх копій, зокрема через поважні та об`єктивні причини, поведінку платника податків не можна кваліфікувати як таку, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктом 121.1 статті 121 ПК України.

Не підпадає під таку кваліфікацію поведінка платника податків і у разі, якщо під час перевірки ним надані усі наявні у нього документи, але вони визнані контролюючим органом такими, що не в повній мірі підтверджують правильність даних податкового обліку. В такому випадку контролюючий орган має підстави для констатації помилок у податковому обліку із встановленням відповідного складу податкового порушення та застосуванням відповідних наслідків у вигляді визначення грошових зобов`язань за наявності для цього підстав.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2021 року по справі № 640/21601/19 (К/9901/29708/20).

Додатково варто відмітити і те, що сам по собі факт ненадання позивачем до перевірки деяких документів не свідчить про те, що господарські операції фактично не здійснювалися. Норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів тільки часом проведення податкової перевірки.

Пункт 44.6 статті 44 ПК України визначає статус показників податкової звітності, не підтверджених необхідними документами під час перевірки, однак не обмежує право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, наданням винятково тих доказів, які надавалися ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на всіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Тотожній підхід був застосований Верховним Судом при розгляді справи №815/1888/15 (№К/9901/39727/18) 11 листопада 2020 року.

До того ж, у запереченні на акт перевірки від 02.03.2021 позивач повідомив податкову, що на період визначений в Акті з 04.02.2021 но 12.02.2021 робота адміністрації підприємства була заблокована відповідно до ухвали Святошинського районного суду м, Києва від 02.02.2021 по справі № 759/2150/21 працівниками ОВС восьмого СВРКПСУ ГУ ДФС у м. Києві проводився обшук за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 1-н за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «ОЙЛ ТРАНСШИПМЕНТ», що унеможливило взагалі мати фізичну можливість керівнику підприємства виконувати адміністративно-розпорядчі функції, як керівника підприємства (а.с.69,т.1)

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2021 № 1

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Стосовно аргументів апеляційної скарги щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції про невідповідність виданого наказу вимогам пп.80.2.5,п.80.2 ст.80 ПК України, оскільки наказ не містить підставу для проведення фактичної перевірки та помилковість висновку суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що оцінка наведеним аргументам була надана в мотивувальній частині цієї постанови.

Доводи апелянта, що позивач здійснював оптову торгівлю пальним, спростовуються матеріалами справи.

Доказів зворотнього ГУ ДПС в Миколаївській області, як суб`єкт владних повноважень відповідно статті 77 КАС України не надав.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Ураховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку, що необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін не має, оскільки апеляційним судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції по суті позовних вимог без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 по справі № 400/5610/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 07 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.