Справа № 260/1623/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/1623/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Континент" представники Резуненко Олександр Анатолійович та Гнатик Роман Олександрович;

відповідач Державна митна служба в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці представник Євчинець Руслан Михайлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Континент" до Державної митної служби в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Континент" (89440, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Східна, буд. 5, ) до Державної митної служби в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці (88000, Закарпатська область м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, код ЄДРПОУ ВП 43985560), в якому просить суд: "1. Визнати незаконним та скасувати: податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2020 року № 9, податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2020 року № 9, податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2020 року №9; 2. Сплату судового збору покласти на відповідача; 3. Стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року дану позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року було замінено відповідача Закарпатську митницю Держмитслужби на її правонаступника Державну митну службу в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці по даній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач вказує, що донарахування грошових зобов`язань за спірними податковими повідомленнями-рішеннями зумовлено не підтвердженням походження товарів з Європейського Союзу за наслідками документальної невиїзної перевірки. Позивач стверджує, що відповідач безпідставно переглянув та відмовив позивачу у застосуванні преференційного режиму оподаткування товарів, що увозилися з території Європейського Союзу та були випущені у вільний обіг на території України за наслідками їх митного оформлення. Зазначає, що ні у іноземних митних органів, ні митних органів України на час митного оформлення товарів, які увозилися на територію України, не виникало сумнівів щодо документів, які подавалися позивачем для митного оформлення товарів. Такі документи в повній мірі відповідали встановленим вимогам, ідентифікували товари, підтверджували походження товарів з Європейського Союзу та надавали позивачу право на застосування преференційного режиму оподаткування при їх митному оформленні. Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували відомості про Європейське походження товарів та встановлювали, що країною походження товарів є країна, яка не входить до числа країн Європейського Союзу.

Відповідач зазначив, що відповідно до статті 33 Протоколу І "Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва" до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, у порядку визначеному наказом Держмитслужби від 13 вересня 2010 року № 1050 було ініційовано направлення запиту щодо перевірки уповноваженими органами Словацької Республіки, Великобританії, Польщі, Угорщини, Німеччини, Словенії та Чехії декларацій інвойсів, складених експортерами цієї країни на рахунках, фактурною вартістю товарів, що не перевищує 6000 Євро. На вказані запити, були направлені відповіді уповноваженого органів Словацької Республіки, Великобританії, Польщі, Угорщини, Німеччини, Словенії та Чехії щодо не підтвердження достовірності й правильності (точності) складеної експортером декларацій інвойсів і не підтвердження преференційного походження, оформленого на адресу позивача, товару в рамках Протоколу І до Угоди. Враховуючи зазначене, за результатами проведення документальної невиїзної перевірки прийнято рішення про неправомірність застосування підстав для надання (отримання) пільги і звільнення від оподаткування за преференцією "410" та сплати ввізного мита за зниженим (тарифна преференція) рівнем ставки ввізного мита (2,5%), передбаченого Угодою для товарів, що імпортуються з території ЄС та мають преференційне походження, і задекларованого позивачем згідно митної декларації та, з врахуванням належної ставки ввізного мита (10%) розраховано суму заниження податкових зобов`язань позивача на загальну суму 1194373,25 грн, у тому числі: - ввізне мито 995311,04 грн; - податок на додану вартість 199062,21 грн. Вказані результати документальної перевірки стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та просив про їх задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказав про наявність висновку щодо застосування норми права, що викладені у постановах Верховного суд, що ухвалені у справах № 240/7093/19, 260/2805/20 та № 460/8509/21. Просив при вирішенні спору такий висновок врахувати.

Розгляд даної справи відкладався (оголошувалась перерва) у зв`язку з існуванням на те об`єктивних законодавчо встановлених підстав.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

21 липня 2021 року Закарпатською митницею Держмитслужби складено Акт № 0026/20/7.7-19/237968542 "Про результати документальної невиїзної перевірки TOB "Євро Континент () дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів в частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за період з 08.072017 по 21.03.2019 згідно 80-ти митних декларацій типу IM 40 ДЕ (далі по тексту - акт перевірки) (Т. 1 а.с.а.с. 18-68).

У висновках акту перевірки зазначено, що документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення позивачем: 1) пункту 1 статті 16 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16 вересня 2014 року № 1678-VII, та пункту 1 статті 15 Доповнення 1 до Регіональної конвенції про пан-євро-середньоморські преференційні правила проходження, ратифікованої Законом України від 08 листопада 2017 року № 2187- VIIІ, в частині відсутності підтвердження статусу преференційного походження товарів ввезених за деклараціями інвойс та сертифікатом з перевезення (походження) товару EUR.l, як такими, що походить з певної країни в розумінні цього Протоколу та підлягає під дію цієї Угоди, статті 36 частини 7, статті 257 частини 1, статті 270, частини 1 статті 281 частини 1 Митного кодексу України від 13 березня № 4495-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита, згідно 80-ти митних декларацій типу IM 40 ДЕ наведених в Додатку № 2 до акту перевірки, на загальну суму 995311,04 грн; 2) статті 190 пункту 190.1 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість, згідно 80-ти митних декларацій типу IM 40 ДЕ наведених в Додатку № 2 до акту перевірки, на загальну суму 995311,04 грн згідно 80-ти митних декларацій типу IM 40 ДЕ наведених в Додатку № 2 до акту перевірки, на загальну суму 199062,21 грн.

На підставі акта перевірки Закарпатською митницею Держмитслужби прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № 9 від 07 серпня 2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності на загальну суду 1015989,53 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 677326,35 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 338663,18 грн (Т. 1 а.с.а.с. 10, 11).

- № 9 від 07 серпня 2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з ввезених на митну територію України товарів на загальну суму 397480,86 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 317984,69 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 79496,17 грн (Т. 1 а.с.а.с. 12, 13).

- № 9 від 07 серпня 2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з ввезених на митну територію України товарів на загальну суму 298593,32 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 199062,21 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 99531,11 грн (Т. 1 а.с.а.с. 14, 15).

Статтею 336 частиною 1 пунктом 7 МК України визначено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

В силу статті 345 частини 1 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно із статтею 351 частиною 2 пунктом 2 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

У акті перевірки зазначено, що документальною невиїзною перевіркою здійснено аналіз електронної копії митної декларації з використанням програмно-інформаційного комплексу АСМО "Інспектор" та встановлено, що в зоні діяльності Закарпатської митниці Держмитслужби відповідачем здійснено митне оформлення імпортованого товару "сідельні тягачі для напівпричепів, напівпричепи для перевезення вантаж: і в, вантажні автомобілі для перевезення вантажів", "автомобілі легкові", "контейнери з чорних металів для твердих речовин", "автонавантажувач штабелювальний, самохідний", "штукатурна машина", "візок металевий, одноосний, призначений для транспортування жниварки зернозбирального комбайна", з поданням до митного оформлення декларацій інвойсів та сертифіката з перевезення товару форми EUR.1, та із застосуванням преференційної (зниженої) ставки ввізного мита щодо товарів, які імпортуються з території ЄС та мають преференційне європейське походження, за зниженим (тарифна преференція) рівнем ставок ввізного мита, передбачених пунктом 1 статті 29 розділу IV Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року.

В акті перевірки також зазначено, що керуючись статтею 33 Протоколу І та статтею 32 Доповнення І, у порядку визначеному наказом Держмитслужби України від 13 вересня 2010 року № 1050 "Про затвердження Порядку направлення до Держмитслужби звернень митних органів щодо проведення перевірки сертифікатів про походження товарів", Закарпатською митницею, листом вказаним у підпункті 2.6. акту перевірки, направлено запити для проведення перевірки уповноваженими органами Словацької Республіки, Великобританії, Польщі, Угорщини, Німеччини, Словенії та Чехії відповідних декларацій інвойсів, складених імпортерами .

У відповідь на запити Закарпатської митниці ДФС в частині перевірки декларацій інвойсів, складених на експортних інвойсах, на адресу Закарпатської митниці ДФС листами ДФС України від 08 листопада 2019 року № 30820/7/99-99-19-04-01-17, від 08 листопада 2019 року № 30821/7/99-99-19-04-01-17, від 10 вересня 2019 року № 28625/7/99-99-19-04-01-17 та листами Державної митної служби України від 29 січня 2020 року № 16/16-01/7/1413, від № 16-3/16-1/7.7/835, від 17 лютого 2020 року № 16-4/16-01-01/7.7/139, доведено відповіді уповноваженого органу Словацької Республіки щодо не підтвердження достовірності й правильності складених експортерами декларацій інвойсів та не підтвердження, за виявлених обставин, преференційного походження оформлених на адресу українського підприємства TOB "Євро Континент" товарів в рамках Протоколу І та Доповнення І до Угоди.

Так, зокрема, листом від 03 вересня 2019 № 490351/2019-2000102/33Не, уповноваженим органом Словацької Республіки письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "повідомляємо про проведення перевірки декларацій-інвойсів, зазначених у рахунках-фактурах, згідно з доданого переліку. Проведені нами дослідження показали, що декларації-інвойс були видані компанією "Replicant s.r.o." (Ясов, Словацька Республіка). Оскільки експортер транспортних засобів, на які поширюються вищезазначені докази походження, не зміг подати відповідні документи, що підтверджують їхній статус походження, транспортні засоби не можуть вважатися товарами із походженням в ЄС відповідно до положень Протоколу І до Угоди. Перевірені декларації-інвойс не відповідають вимогам щодо точності." (Т. 2 а.с. 49, Т. 3 а.с.а.с. 144, 145).

Листом від 06 вересня 2019 року № 499200/2019-2000102/27Не уповноваженим органом Словацької Республіки письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "перевірка декларацій-інвойс, зазначених у рахунках- фактурах № 2018-642, виконано. Наші розслідування показали, що декларації-інвойс були видані словацькими компаніями. Оскільки експортери транспортних засобів, на які поширюються вищезазначені докази походження, не змогли подати відповідні документи, що підтверджують їхній статус походження, тому розглянуті транспортні засоби не можуть розглядатися як товари з походженням в ЄС відповідно до положень Протоколу І до Угоди. Перевірені докази походження не відповідають вимогам щодо точності". (Т. 2 а.с. 60, Т. 3 а.с.а.с. 142, 143).

Листом від 05 грудня 2019 року № 662862/2019-2000102/117Не уповноваженим органом Словацької Республіки письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "перевірка декларацій-інвойс, зазначених у рахунках-фактурах № 2018-327, проведена. Проведені нами дослідження показали, що декларації-інвойс були видані компанією Replicant s.r.o., Ясов, Словацька Республіка. Оскільки експортер товарів, на які поширюються вищезгадані докази походження, не зміг подати відповідні документи, що підтверджують їхній статус походження, товари не можуть розглядатися як товари походження відповідно до положень Протоколу до Асоціації Угода між ЄС та Європейським співтовариством з атомної енергії та їх державами-членами однієї частини та Україною з іншої частини, тому товари, про які йдеться, не можуть розглядатися як товари з походженням у ЄС. Перевірені декларації-інвойс не відповідають вимогам щодо точності" (Т. 2 а.с. 63, Т. 3 а.с.а.с. 136, 137).

Листом від 21 лютого 2020 року № 102146/2020-200010-2/160Не уповноваженим органом Словацької Республіки письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "перевірка декларацій-інвойс, зазначених у рахунках- фактурах № 2019-025, № 2019-026 проведена. Проведені нами дослідження показали, що декларації-інвойс були видані компанією "Replicant s.r.o. " (Ясов, Словацька Республіка). Експортер транспортних засобів, на які поширюються рахунки- фактури, був недоступний за вказаною адресою, і з цієї причини експортер не подав належних документів, що підтверджують походження цих транспортних засобів. Тому транспортні засоби, про які йдеться, не можуть розглядатися як товари походження в ЄС. Перевірені декларації-інвойс не відповідають вимогам щодо точності і вони не дійсні." (Т. 2 а.с. 67, Т. 3 а.с.а.с. 138,139).

Листом від 20 серпня 2019 року № 471195/2019-2000102/32Не уповноваженим органом Словацької Республіки письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "повідомляємо, що перевірка декларацій-інвойс, зазначених у рахунках-фактурах № № 2018-082, ZF20180019, ZF20180020, здійснено. Наші розслідування показали, що декларації-інвойс були видані словацькими компаніями. Оскільки експортери транспортних засобів, на які поширюються вищезазначені докази походження, не змогли подати відповідні документи, що підтверджують їхній статус походження, тому зазначені транспортні засоби не можуть розглядатися як товари з походженням в ЄС відповідно до положень Протоколу І до Угоди. Перевірені докази походження не відповідають вимогам щодо точності." (Т. 2 а.с. 71, Т. 3 а.с.а.с. 134, 135).

Листом від 10 грудня 2019 року № 671000/2019-2000102/172Не уповноваженим органом Словацької Республіки письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "повідомляємо, що перевірка декларації-інвойс, зазначеної у рахунку-фактурі № 20192006 проведена. Наші дослідження показали, що декларація- інвойс була видана експортером "COMEXTRANS s.r.o. Ilava, Slovak Republic". Оскільки експортер транспортного засобу, на який поширюється вищезазначений доказ походження, не зміг подати відповідні документи, що підтверджують його походження, тому даний транспортний засіб не може вважатися походженням з ЄС відповідно до положень Протоколу І до Угоди. Перевірена декларація-інвойс не відповідає вимогам щодо точності" (Т. 23 а.с. 76, Т. 3 а.с.а.с. 140, 141).

У відповідь на запит Закарпатської митниці ДФС в частині перевірки декларацій інвойсів, складених на експортних інвойсах, на адресу Закарпатської митниці Держмитслужби листом Державної митної служби України від 02 квітня 2020 № 16-3/16- 01-01/7.7/662, надіслано лист уповноваженого органу Сполученого Королівства Великобританії від 07 січня 2020 року № E/AUTO/29 PFA (11) щодо не підтвердження преференційного походження оформлених великобританською компанією "AUTO EXPORT EAST LTD" декларацій інвойсів на адресу українського підприємства TOB "Євро Континент" товарів в рамках Протоколу І до Угоди. За результатами перевірки уповноваженим органом Великобританії зазначено: "За нашими запитами встановлено, що товар не відповідає умовам Угоди Україна - ЄС. Тому до товару не застосовуються вимоги пільгового режиму. Торговець ознайомлений з зазначеним і сподіваємось, що більше помилок не виникне." (Т. 2 а.с. 78).

У відповідь на запити Закарпатської митниці ДФС в частині перевірки декларацій інвойсів, складених на експортних інвойсах, на адресу Закарпатської митниці ДФС листами ДФС України від 15 липня 2019 року № 22449/7/99-99-19-04-03-17, від 09 вересня 2019 року № 28548/7/99-99-19-04-01-17, та листом Державної митної служби України від 12 лютого 2020 року № 16-4/16-01-01/7.7/88, доведено відповіді уповноваженого органу Республіки Польщі щодо не підтвердження достовірності й правильності складених експортерами декларацій інвойсів та не підтвердження, за виявлених обставин, преференційного походження оформлених на адресу українського підприємства ТОВ "Євро Континент" товарів в рамках Протоколу І до Угоди (Т. 2 а.с.а.с. 93, 96, 99).

Зокрема у надісланих відповідях зазначено: листом від 25 червня 2019 року № 1401-ЮС.4331.25.2019.1 уповноваженим органом Республіки Польщі письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "Тема: наступна перевірка доказів походження - декларація-інвойс Nq. F/388/U/2018 від 20.07.2018. Шановні панове! Ми відповідаємо на ваш лист від 23 січня 2019 року, в якому ви просили перевірити вищезгадану декларацію-інвойс. Польські митні органи не підтверджують автентичність та точність зазначених вище підтверджень походження. Товари не підпадають під застосування пільгового режиму" (Т. 2 а.с. 94, Т. 3 а.с.а.с. 106, 107).

Листом від 20 серпня 2019 року № 2201-ІОС.4331.2.2019.MS уповноваженим органом Республіки Польщі письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "стосується перевірки декларації-інвойс про походження, оформленої на рахунку-фактурі: № 18-DEX/11 від 15.05.2018. Шановні та пані та панове! У відповідь на запит № 1590/5/99-19-04-01-16 від 23.01.2019 р. інформую про результат перевірки декларації експортера на рахунку-фактурі: Під час процедури перевірки експортер не надав документацію, яка підтверджує преференційне походження товару в ЄС. З огляду на викладене, слід вважати, що товари, охоплені вищезазначеною декларацією-інвойс, не мають пільгового походження з ЄС відповідно до положень Протоколу 1 до Угоди" (Т. 2 а.с. 97, Т. 3 а.с.а.с. 108, 109).

листом від 26 листопада 2019 року № 1401 -ІОС.4331.100.2019 уповноваженим органом Республіки Польщі письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "Тема: подальша перевірка доказів походження декларації-інвойсу № 62/2018 від 05.06.2018. Польські митні органи підтверджують справжність зазначених вище доказів походження (Т. 2 а.с. 100, Т. 3 а.с.а.с. 110, 111).

У відповідь на запити Закарпатської митниці ДФС в частині перевірки декларацій інвойсів, складених на експортних інвойсах, на адресу Закарпатської митниці ДФС листом ДФС України від 08 листопада 2019 № 30819/7/99-99-19-04-01-17, доведено відповідь уповноваженого органу Угорщини від 28 серпня 2019 року № /2019 NAV К1 (далі-лист) щодо не підтвердження достовірності й правильності складених угорською компанією "KISS-SZEKERES TRANS KFT" декларацій інвойсі не підтвердження преференційного походження оформлених на адресу українського підприємства TOB "Євро Континент" товарів в рамках Протоколу І до Угоди. За результатами перевірки уповноваженим органом Угорщини в листі зазначено: "На жаль, статус походження товарів, детально описаний у декларації- інвойс № 0504932, не може бути підтверджено, оскільки експортер не представив необхідний підтверджуючий документ. Товари, на які поширюється цей документ, не можуть розглядатися як товари з походженням ЄС у розумінні відповідних положень, що стосуються продукції з походженням відповідно до Протоколу І до Угоди" (Т. 2 а.с.а.с. 102, 103, Т. 3 а.с.а.с. 132, 133).

У відповідь на запити Закарпатської митниці ДФС в частині перевірки декларацій інвойсів, складених на експортних інвойсах, на адресу Закарпатської митниці ДФС листами ДФС України від 15 липня 2019 № 22491/7/99-99-19-04-01-17, від 21 листопада 2019 року № 31287/7/99-99-19-04-03-17 та листом Державної митної служби України від 18 травня 2020 № 16-3/16-01/7.7/1216 доведено відповіді уповноваженого органу Федеративної республіки Німеччини щодо не підтвердження достовірності й правильності складених експортерами декларацій інвойсів та не підтвердження, за виявлених обставин, преференційного походження оформлених на адресу українського підприємства TOB "Євро Континент" товарів в рамках Протоколу І та Доповнення І до Угоди (Т. 2 а.с.а.с. 106, 112, 119).

Зокрема у надісланих відповідях зазначено: листом від 16 травня 2019 року № Z4215 F-111/19-1 (з результатами процесу проведення перевірки від 30 квітня 2019 року № Z4215 F-111/2019-B 120101) уповноваженим органом Німеччини письмово повідомлено про результати перевірки декларації інвойсу від 05 жовтня 2018 року № 05102018, а саме: "подальша експертиза показала, що транспортні засоби, перераховані у доданих преференційних документах, не є товарами з відповідним оригінальним походженням у розмінні угоди між Європейським Союзом та його країнами-членами, з одного боку, та Україною, з іншого. Декларації про походження були видані компанією, зазначеною у рахунках-фактурах. Однак компанія не змогла надати документальних доказів для підтвердження оригінального статусу походження транспортних засобів" (Т. 3 а.с.а.с. 114, 115);

листом від 15 жовтня 2019 року № Z4215F-704/19-1 (з результатами проведення перевірки від 25 жовтня 2019 року № Z4215B-В1320/20-19) уповноваженим органом Німеччини письмово повідомлено про результати перевірки декларації інвойсу від 15.01.2019 № 08/2019, а саме: "Подальша експертиза показала, що товари, перераховані у доданих преференційних документах, не є оригінальними товарами за походженням у розумінні угоди про асоціацію між Європейським Союзом та його державами-членами, з одного боку, та Україною, з іншого. Експортер не зміг довести документальними доказами оригінальний статус походження товарів, що експортується." (Т. 3 а.с.а.с. 122, 123);

листом від 25 березня 2020 року № Z 4215 F - 757/19-1 (з результатами проведення перевірки від 15 січня 2020 року № Z 4215 В - 44/19-В 120702) уповноваженим органом Німеччини письмово повідомлено про результати перевірки декларації інвойсу від 08.03.2019 № 2019-001, а саме: "Перевірка показала, що товари, зазначені у доданому преференційному документі, не є оригінальним продуктом з походженням у розумінні Угоди між Європейським Союзом та Україною про застосування Регіональної угоди про загальноєвропейські - середземноморські преференційні правила походження. Декларація про походження була видана компанією, вказаною у рахунку-фактурі. Однак компанія не змогла довести жодного документального підтвердження оригінального статусу походження зазначеного транспортного засобу" (Т. 3 а.с.а.с. 116, 117).

У відповідь на запити Закарпатської митниці ДФС в частині перевірки декларацій інвойсів, складених на експортних інвойсах, на адресу Закарпатської митниці ДФС листом ДФС України від 21 жовтня 2019 року № 30056/7/99-99-19-04-02-17, та листами Державної митної служби України від 14 січня 2020 № 16/16-01/7/519, від 10 квітня 2020 року№ 16-3/16-01/7.7/899 доведено відповіді уповноваженого органу Республіки Словенії щодо не підтвердження достовірності й правильності складених експортерами декларацій інвойсів та не підтвердження, за виявлених обставин, преференційного походження оформлених на адресу українського підприємства TOB "Євро Континент" товарів в рамках Протоколу І та Доповнення І до Угоди (Т. 2 а.с.а.с. 125, 130, 135).

Зокрема у надісланих відповідях зазначено: листом від 18 вересня 2019 року № 4246-427/2019-12 уповноваженим органом Республіки Словенії письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "Шановні панове! У відповідь на ваш запит відповідно до положень статей 32 та 33 Протоколу 1 (про визначення поняття "продукція з походженням" та способів адміністративного співробітництва) Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, ми перевірили достовірність та точність доказів походження декларації інвойс на рахунку-фактуру № 2018-00361 від 18 грудня 2018 року експортера "Nova Transport d.o.o. " (Letaliska ces ta 12, 1000. Любляна). Рахунок № 2018-00361 від 18 грудня 2018 року експортера "Nova Transport doo", який Ви надіслали для перевірки, не є достовірним та автентичним документом. Рахунок фактура № 2018-00361 від 18 грудня 2018 року не містить декларації про походження" (Т. 3 а.с.а.с. 128, 129);

листом від 25 листопада 2019 № 4246-427/2019-18 уповноваженим органом Республіки Словенії письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "Пані та панове, Відповідно до положень статей 32 та 33 Протоколу 1 (щодо визначення поняття "продукція з походженням" та методів адміністративного співробітництва) Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом ми перевірили достовірність та точність підтвердження походження декларації інвойсу № 1282095 від 27 грудня 2018року експортера "Medol d.o.о." (Pleterje 75, 2324. Lovrenc па Dravskem field). Експортеру товарів "Medol d.O.о.", не вдалося надати точних доказів пільгового походження Європейського Союзу для товарів, зазначених у поданій декларації-інвойс. Декларація інвойс, зазначена на інвойсі № 1282095 від 27 грудня 2018року, винесено невиправдано" (Т. 3 а.с.а.с. 130, 131);

листом від 24 лютого 2020 року № 4246-531/2019-7 уповноваженим органом Республіки Словенії письмово повідомлено про результати перевірки запитуваних декларацій інвойсів, а саме: "З посиланням на положення статті 32 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, нами здійснено подальшу перевірку декларації про походження, зазначеної в інвойсі № O.S.-l- 2019 від 18.03.2019, виданому експортером GOTRADE d.o.o., Spodnja Idija. Для товарів, зазначених у інвойсі № O.S.-1-2019 від 18.03.2019, експортер не подав відповідних документів, що підтверджують статус походження товарів відповідної продукції. Декларацію-інвойс про походження на рахунку №O.S.-1-2019 від 18.03.2019 було оформлено невиправдано." (Т. 3 а.с.а.с. 126, 127);

У відповідь на запит Закарпатської митниці ДФС в частині перевірки декларацій інвойсів, складених на експортних інвойсах, на адресу Закарпатської митниці Держмитслужби листом Державної митної служби України від 10 квітня 2020 року № 16-3/16- 01/7.7/899, надіслано лист уповноваженого органу Чехії від 18 березня 2020 року № 16012- 2/2020-900000-212/JS щодо не підтвердження достовірності й правильності складених чеською компанією "BIF TRANS s.r.o." декларацій інвойсів і не підтвердження преференційного походження оформлених на адресу українського підприємства TOB "Євро Континент" товарів згідно положень Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (в рамках Угоди). За результатами перевірки уповноваженим органом Чехії зазначено: "Експортер не зміг подати достатніх підтверджуючих документів щодо преференційного походження товару. Таким чином, такі вживані вантажівки та напівпричепи: "Renault" VIN код № НОМЕР_1 , "Velton" VIN код № НОМЕР_2 та "Schwarzmuller" VIN код № НОМЕР_3 , зазначені у деклараціях-інвойс, повинні вважатись невизначеним походженням та доказів походження як недійсних для пільгового режиму" (Т. 2 а.с. 135 Т. 3 а.с.а.с. 124, 125).

У відповідь на звернення Закарпатської митниці ДФС від 05 грудня 2018 року № 1813/18/07-70-19 "Щодо перевірки документів про походження товарів" в частині перевірки сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № L 844084 від 11.10.2018 (видано та затверджено митним офісом "Wuppertal", Німеччина. Експортер - "Auto Export East LTD", Великобританія, країна відправлення - Німеччина), на адресу Закарпатської митниці Держмитслужби листом Держмитслужби України від 16 вересня 2020 року № 16/3/16-01/7.7/1327 надіслано лист уповноваженого органу Німеччини від 21 квітня 2020 року № Z 4215 F-1034/19-1, яким повідомлено митні органи України про результати перевірки сертифікату з перевезення товару EUR.1 № L 844084, а саме: "Перевірка показала, що транспортний засіб, зазначений у доданому преференційному документі, не є продуктом оригінального походження у розумінні Протоколу 1 до Угоди про асоціацію між ЄС та Україною, оскільки жодних документальних доказів, що підтверджують оригінальний статус походження не було надано" (Т. 2 а.с. 151, Т. 3 а.с.а.с. 118, 120).

Відповідно до статті 79 частини 3 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (стаття 79 частина 8 КАС України). Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (стаття 79 частина 9 КАС України).

В силу статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із статтею 77 частиною 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 16 частиною 1 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, від 27 червня 2014 року, яка в свою чергу ратифікована Законом України від 16 вересня 2014 року № 1678-VII, (далі по тесту Протокол 1, Угода) унормовано, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додаткудо цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додаткудо цього Протоколу.

У відповідності до статті 22 частини 2 Протоколу 1, Декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Експортер, який складає декларацію інвойс, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Складання декларації інвойс здійснюється експортером шляхом штампування, машинописного чи поліграфічного друкування на інвойсі, повідомленні про доставку чи іншім комерційнім документі декларації, текст якої наведено у Додаткудо цього Протоколу, з використанням однієї з мовних версій, викладених у цьому Додатку, і згідно з чинним законодавством країни експорту. Якщо декларація складена від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Декларації інвойс мають бути власноручно підписані експортером, що їх склав.

Позивачем додано до матеріалів справи документи, передбачені митним законодавством та Угодою, на підставі яких здійснювалося митне оформлення товарів, що увозилися на територію України із застосуванням преференції.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 19 частиною 2 Закону України "Про міжнародні договори України" визначено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У відповідності до статті 33 частини 5 Протоколу 1, митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Тобто цією нормою встановлено, що результати перевірки повинні чітко вказувати на достовірність чи недостовірність документів.

У відповідності до статті 33 частини 6 Протоколу 1, якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.

Відповідно до цієї норми митні органи, що подали запит, у спірному випадку відповідач, повинен відмовити у наданні права на преференції. Таким чином, судом резюмується, що у відповідності до цієї норми відмова у наданні права на преференції можлива лише у тому випадку, коли така преференція не була надана. У спірному ж випадку преференція позивачеві була надана, та відповідно ним використана, ще заздалегідь до здійснення відповідної перевірки відповідно до Угоди та Протоколу 1.

Аналізуючи у сукупності положення статті 33 Протоколу 1 суд відзначає, що митні органи країни імпорту можуть вирішити призупинити надання преференційного режиму для товарів, щодо яких здійснюється перевірка, до надходження результатів цієї перевірки (частина 4 статті 33 Протоколу 1).

В той же час, якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.

З наведеного суд приходить до висновку про можливість митного органу відмовити у наданні права на преференцію, однак лише тоді, коли така преференція ще не була надана платнику та, відповідно, ним не використана. При цьому як свідчать обставини справи, позивачу було надано преференцію при митному оформленні товарів для їх випуску у вільний обіг на території України.

Суд також враховує, що імпортуючи товари на територію України позивач для митного оформлення подав передбачені Угодою належні документи на підтвердження походження товарів з Європейського Союзу.

При вирішенні даного спору суд застосовує принцип "належного урядування" сформульований у рішенні ЄСПЛ у Справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року відповідно до якого державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідно до статті 6 частини 2 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до статті 242 частини 5 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до статті 13 частин 5 та 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Щодо врахування висновку Верховного суду, який міститься у зазначених відповідачем постановах, що ухвалені у справах № 240/7093/19, 260/2805/20 та № 460/8509/21, то суд вважає що викладений у них висновок не може бути застосований у даних спірних відносинах з огляду на нетотожність спору. Зокрема, необхідно звернути увагу на те, що у спорі, який розглядається, суд вказує на те, що у контролюючого органу відсутнє право відмовляти у праві на преференцію, якщо таке право було вже використано, зокрема, позивачем.

В силу положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Континент" (89440, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Східна, буд. 5, ) до Державної митної служби в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці (88000, Закарпатська область м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, ЄДРПОУ ВП 43985560) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2020 року № 9.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2020 року № 9.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2020 року № 9.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 27 вересня 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 05 жовтня 2022 року.

СуддяС.Є. Гаврилко