Справа № 160/4659/20
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 жовтня 2022 року Справа №160/4659/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова С.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №160/4659/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Віхрова В.С.) перебувала адміністративна справа №160/4659/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

21.09.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №160/4659/20, в якій заявник просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та його посадову особу начальника управління Козака Юрія Івановича подати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року, яке набрало чинності 28.05.2020 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 30 липня 2019 року обчислити, нарахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , з зарахуванням до пільгового стажу шахтаря за Списком №1 відповідно до ст. 13 п. а, ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.2 п.1 ст.114, ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду його роботи з 02.08.2005 по 26.12.2005 гірником очисного вибою шахти імені Фрунзе ПрАТ «СУХА БАЛКА» з повним робочим днем підземно;

- за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач виконав рішення суду частково, про що зазначено у листі відповідача від 31.05.2021 до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (копія додається), а саме: «Доплата ОСОБА_1 за період з 30.07.2019 по 29.06.2020 у розмірі 55 699,63 грн. буде здійснена після виділення додаткових бюджетних асигнувань. Доплата за період з 30.06.2020 по 31.07.2020 у розмірі 5219,06 грн. нарахована на додаткову відомість вересня 2020 року на банківську установу АТ КБ «Приватбанк». Дата виплати пенсії 04 число місяця». 14.04.2021 було відкрито виконавче провадження №65111227 задля виконання рішення суду, що підтверджуються постановою про закриття виконавчого провадження, що додається. року Відділом примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавче провадження №65111227 про зобов`язання з 30 липня 2019 року обчислити, нарахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , з зарахуванням до пільгового стажу шахтаря за Списком №1 відповідно до ст. 13 п. а, ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.2 п.1 ст.114, ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду його роботи з 02.08.2005 року по 26.12.2005 року гірником очисного вибою шахти імені Фрунзе ПрАТ «СУХА БАЛКА» з повним робочим днем підземно закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Отже рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року у справі №160/4659/20 так і не було виконано у повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №160/4659/20 в порядку письмового провадження.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд заяви Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:

1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;

2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Відповідачем копія ухвала від 26.09.2022 отримана за допомогою системи «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа 26.09.2022 о 14 год. 44 хв.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не подано до суду пояснень на заяву про встановлення судового контролю.

Дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення заяви по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року у справі №160/4659/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо незарахування при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 до пільгового стажу шахтаря за Списком №1 відповідно до ст. 13 п. а, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення та ч.2 п.1 ст.114, ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду його роботи з 02.08.2005 року по 26.12.2005 року гірником очисного вибою шахти імені Фрунзе ПрАТ СУХА БАЛКА з повним робочим днем підземно;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 30 липня 2019 року зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу шахтаря за Списком №1 відповідно до ст. 13 п. а, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення та ч.2 п.1 ст.114, ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період його роботи з 02.08.2005 року по 26.12.2005 року гірником очисного вибою шахти імені Фрунзе ПрАТ СУХА БАЛКА з повним робочим днем підземно;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 30 липня 2019 року обчислити, нарахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , з зарахуванням до пільгового стажу шахтаря за Списком №1 відповідно до ст. 13 п. а, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення та ч.2 п.1 ст.114, ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду його роботи з 02.08.2005 року по 26.12.2005 року гірником очисного вибою шахти імені Фрунзе ПрАТ СУХА БАЛКА з повним робочим днем підземно;

- в іншій частині позову відмовлено;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Рішення суду набрало законної сили 30.06.2020 року.

21.10.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано позивачу лист за №0400-0313-8/98952, в якому повідомлено, що згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року у справі №160/4659/20, яке набрало законної сили 30.06.2020 року, період роботи з 02.08.2005 року по 26.12.2005 року зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу відповідно підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Загальний стаж по Списку 1 (шахтарі) склав 15 років 0 місяців 21 день.

Новий розмір пенсії з доплатою за період з 30.06.2020 року по 31.07.2020 року виплачено ОСОБА_1 в серпні 2020 року. Сума доплати пенсії за період з 30.07.2019 року по 29.06.2020 року відкладена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.

Позивач зазначає, що заборгованість за період з 30.07.2019 року по 29.06.2020 року не виплачена.

14.04.2021 органом примусового виконання рішень було відкрито виконавче провадження №65111227 з примусового виконання виконавчого листа №160/4659/20, виданого 13.07.2020 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 30 липня 2019 року обчислити, нарахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , з зарахуванням до пільгового стажу шахтаря за Списком №1 відповідно до ст. 13 п. а, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення та ч.2 п.1 ст.114, ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду його роботи з 02.08.2005 року по 26.12.2005 року гірником очисного вибою шахти імені Фрунзе ПрАТ СУХА БАЛКА з повним робочим днем підземно.

26.01.2022 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхіною О.І. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №65111227.

В постанові вказано, що відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області від 21.05.2021 № 0400-010904-8/69481 боржником рішення суду виконано в частині зарахування стажу та проведення перерахунку, але доплата ОСОБА_1 за період з 30.07.2019 по 29.06.2020 у розмірі 55699,63 грн. буде здійснена після виділення додаткових бюджетних асигнувань, оскільки згідно з пунктом 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України - взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Виконавцем вказано, що в межах даного виконавчого провадження боржник - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснив нарахування, але зобов`язаний здійснити і виплату за вказаним нарахуванням у повному обсязі, оскільки це визначено судовим рішенням, тобто зобов`язання виплати суми перерахунку у повному обсязі здійснюється УПФУ не у добровільному порядку, в тому числі за приписами Постанови № 365, а у примусовому порядку на виконання судового рішення.

З урахуванням викладеного, боржником рішення суду в цілому не виконане здійснено лише перерахунок пенсії стягувачу, однак виплати в повному обсязі не здійснено, як то передбачено резолютивною частиною виконавчого документа суду.

10.12.2021 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу, у розмірі 5100 грн, але станом на 20.01.2022 рішення суду боржником не виконано.

20.01.2022 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу у подвійному розмірі 10200 грн.

21.01.2022 державним виконавцем відділу було направлено до ГУНП в Дніпропетровській області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України за вих № 02.1-34/1919. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено, рішення без участі боржника виконати неможливо, тому керуючись вимогами п.11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем зазначено, що виконавче провадження підлягає завершенню.

Не погоджуючись з невиконанням рішення суду в частині невиплати нарахованої пенсії за попередні періоди, позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 382 КАС України передбачено підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

У відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 382 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подачі звіту та накладення штрафу. Поряд з тим, суд зауважує, що такий захід судового контролю підлягає до застосування у разі не виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звертає увагу, що норма статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувана шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України.

Враховуючи позицію суддів, викладену в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 800/592/17, Кодекс адміністративного судочинства України, в редакції, що застосовується з 15 грудня 2017 року, не пов`язує встановлення судового контролю за виконанням рішення суду із встановленням у резолютивній частині рішення суду відповідачу - суб`єкту владних повноважень обов`язку подати звіт про виконання судового рішення. Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може як під час прийняття рішення у справі, так і після ухвалення рішення у справі (з урахуванням положень ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вказане спростовує доводи представника відповідача про неможливість встановлення судового контролю за виконання рішення суду на стадії після прийняття рішення судом.

Таким чином, метою застосування до суб`єкта владних повноважень судового контролю за виконанням рішення суду є дисциплінування боржників з метою своєчасного, якісного та належного виконання рішення суду, що набрало законної сили.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Відповідно до частин 1 та 2статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Вказаний порядок встановлений ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в ч.1 цієї статті зазначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на відповідача вже було накладено штраф двічі в рамках виконавчого провадження №65111227, а тому накладення штрафу ще й судом не є ефективними діями, спрямованими на виконання рішення суду.

Наразі, перевірка дій відповідача стосовно виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року у справі №160/4659/20 здійснюється органом досудового розслідування.

Відтак, станом на день подання позивачем клопотання, що розглядається, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату.

Додатково, суд зазначає, що відповідачем не спростовується невиконання судового рішення в повному обсязі, а саме в частині невиплати доплати за рішенням суду, та вказано, що виплата суми коштів відбудеться після виділення додаткових бюджетних призначень.

Отже, судом не встановлено умислу органу Пенсійного фонду, спрямованого на невиконання рішення суду.

У постанові Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19 зазначено, що Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

До суду не надано жодних доказів того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області умисно не виконує рішення суду в частині виплати заборгованості.

В ухвалі Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18 зазначено, що Верховний Суд України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

З урахуванням позиції Верховного Суду, наведеної в постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі може призвести лише до встановлення відповідачу строку для подання звіту про виконання судового рішення, але не до накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу, що не призведе до відновлення порушених прав позивача.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі та зобов`язання відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк у цій справі, у зв`язку з передчасністю звернення заявника з відповідним клопотанням, оскільки відповідна оцінка діям відповідачів надається органом досудового розслідування, у встановленому законодавством порядку виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоцільність встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 243, 248, 382 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №160/4659/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова