Справа № 307/1848/22
Суддя: Бобрушко В. І.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1848/22
Провадження № 2-а/307/13/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В позовній заяві зазначив, що 5 червня 2022 року о 20 год. 30 хв., уповноважений представник відповідача, а саме поліцейський СРПП Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Кіндрат М.М., якому він пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 21.12.2021 року, зі строком дії 2 роки (для категорії «В» з 11.03.2020 року по 11.03.2022 року), без складання протоколу виніс постанову серії БАВ №065660 про притягнення його до відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАп, тобто за те, що нібито він 05.06.2022 року, о 20 год. 29 хв., в м. Тячів по вул. Армійській, керував транспортним засобом марки «Мерседес Віто», номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги ПДР, а також відсутній вогнегасник, чим вчинив правопорушення, передбачені ст. 125 КУпАП. Далі за зазначеною постановою представника відповідача на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Дії та рішення відповідача у цій адміністративній справі вважає незаконними через наступне. З 24 лютого 2022 року в Україні введено режим воєнного стану. У період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортним засобом за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився. Тобто, документи посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію, термін дії яких закінчився в період воєнного стану, продовжують діяти на всій території України ще рік після закінчення такого стану. Крім того, відсутність аптечки, вогнегасника, знаку аварійної зупинки ніяк не може бути технічною несправністю транспортного засобу і управління автомобілем, який не використовується для надання послуг з перевезення пасажирів з відсутньою медичною аптечкою чи вогнегасником, кваліфікується за ст.125 КУпАП, як інші порушення правил дорожнього руху, що тягне за собою максимальне покарання у вигляді попередження, оскільки жодним нормативним документом не передбачено окремо відповідальність за експлуатацію транспортного засобу без аптечки, знаку аварійної зупинки або справного вогнегасника.

Просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №065660 за ч.2 ст. 126, ст.125 КУпАП.

Представник Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що 05.06.2022 року, о 20 год. 29 хв., в м. Тячів по вул. Армійській, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху, а також відсутній вогнегасник, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП. Постановою серії БАВ №065660 від 05.06.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень. Законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч.2 ст. 126 КУпАП без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача Марич І.Ю. в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст.205 ч.1 КАС України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, а тому суд в порядку ст.205 ч.1 КАС України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 229 ч.4 КАС України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови поліцейського СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області серії БАВ №065660 від 05.06.2022 року позивач ОСОБА_2 притягнутий до відповідальності ст.ст.125, 126 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

За змістом оскаржуваної постанови водій ОСОБА_1 , 05.06.2022 року, о 20 год. 29 хв., в м. Тячів по вул. Армійській, керував автомобілем марки «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, відсутній вогнегасник, чим порушив п.2.1 Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачені ст.ст125, 126 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.2.1«а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» право керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорія В - з терміном дії з 11 березня 2020 року по 11 березня 2022 року, категорія С - з терміном дії з 21 грудня 2021 року по 11 березня 2022 року,

Таким чином, судом встановлено, що позивач отримав посвідчення водія, строк дії якого станом на 5 червня 2022 року - дату винесення оскаржуваної постанови закінчився.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжено Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України за №184 від 03.03.2022 року «Про деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

У справі "Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Беручи до уваги наведене, а також те, що постановою Кабінету Міністрів України №184 від 03.03.2022 року, на час воєнного стану, дозволено керувати транспортним засобом при наявності посвідчення водія відповідної категорії, виданого вперше, строк дії якого закінчився, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови серії БАВ №065660 від 05.06.2022 рокувідносно ОСОБА_1 , жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем Правил дорожнього руху, крім викладених поліцейським обставин, в постанові не міститься.

Суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, при цьому відповідачем не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, а позивач вчинення правопорушень заперечує.

Оскаржувана постанова містить відомості про те, що було вчинене адміністративне правопорушення, однак не містить посилань на будь-які докази фото чи відео фіксації, пояснення свідків, які б підтвердили порушення позивачем Правил дорожнього руху, за що була б передбачена відповідальність ст. 125 КУпАП.

При цьому, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд вважає, що постановою про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджується факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251, 252, 280 КУпАП, які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.125 та ч.2 ст. 126 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

А тому, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для скасування постанови поліцейського СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення від 5 червня 2022 року серії БАВ за №065660 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.125, ст.126 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.125, ст. 126 ч.2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 79, 205, 223, 242, 243, 246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 125, 126, 222, 245, 251, 252, 255, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 5 червня 2022 року за №065660 серії БАВ про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.125, ст.126 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст.125, ст.126 ч.2 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п.15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, адреса: м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, 13, Закарпатської області, України.

Головуючий : В.І. Бобрушко