Справа № 640/12794/21
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/296
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року м. Київ № 640/12794/21

за позовомОСОБА_1
до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Громадянин держави Ізраїль ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про:

визнання протиправним та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області №5794/402 від 02.12.2020, про відмову громадянину Держави Ізраїль ОСОБА_3 у наданні дозволу на імміграцію в Україну;

зобов`язання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області розглянути заяву про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Держави Ізраїль ОСОБА_3 та зобов`язання Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області прийняти правомірне рішення про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Держави Ізраїль ОСОБА_3 на підставі поданої в грудні 2019 заяви та доданих до неї документів.

Ухвалою суду від 17.05.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін.

04.06.2021 р. надано відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином держави Ізраїль; в`їхав на територію України на законних підставах; перебуває на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання, яка видана 12.06.2019 р. (запис №033) терміном дії до 22.05.2022 р.

06.12.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області з клопотанням про надання дозволу на імміграцію на підставі п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію", як особа, яка має право на громадянство за територіальним походженням.

А саме - дід заявника - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у м. Чуднів Житомирського повіту Волинської губернії відповідно до архівної довідки Державного архіву Житомирської області Житомирської обласної державної адміністрації від 25.10.2019р. №Б-4606/02.

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком за результатами розгляду заяви громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну, затвердженим начальником ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 02.12.2020 р., рекомендовано відмовити у наданні дозволу на імміграцію.

Зокрема, згідно з вказаним висновком, при перевірці наданих документів виявлено розбіжності у персональних даних заявника, а саме - у свідоцтві про народження серії ДИЗ НОМЕР_1 від 11.08.1989 р. у оригіналі зазначено - ОСОБА_5 , а у паспорті громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_2 від 10.04.2011 р. зазначено ОСОБА_1 .

У архівній довідці від 25.10.2019р. №Б-4606/02 зазначено ім`я діда ОСОБА_4 , натомість у свідоцтві про народження матері заявника - ОСОБА_6 серії ДИЗ НОМЕР_1 від 11.08.1989 р. - ОСОБА_7 . Юридично підтверджувальних змін у персональних даних не надано.

На підставі вказаного висновку рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області №5794/402 від 02.12.2020 р. відмовлено громадянину Держави Ізраїль ОСОБА_3 у наданні дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про імміграцію".

Позивач - Громадянин Держави Ізраїль ОСОБА_1 - вважає вказане рішення протиправним та просить його скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що у оскаржуваному рішенні відсутнє посилання на будь-яку норму закону, яка передбачає "інший випадок" для відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну, тоді як бланкетна норма автономно застосована бути не може.

Щодо посилання на розбіжність у персональних даних позивач зазначає, що його свідоцтво про народження викладено російською мовою, і зазначено ім`я " ОСОБА_7 ", тоді як в перекладі на українську вказано - " ОСОБА_7 ".

З вказаного приводу позивачем було замовлено лінгвістичну експертизу, і відповідно до Експертного висновку №056/359-1 від 25.11.2019 р. Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України імена ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , записи імен російською мовою у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Щодо імен ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , то останнє зазначено у паспорті громадянина Ізраїля позивача англійською мовою.

Відповідач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області - проти задоволення позовних вимог заперечив, підтримавши підстави, зазначені у висновку за результатами розгляду заяви громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну, затвердженим начальником ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 02.12.2020 р.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 1, ч. 1, 3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001 р. №2491-III (в редакції станом на 02.12.2020 р.) імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції.

Дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається: 3) особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 9 Закону № 2491-III заяви про надання дозволу на імміграцію подаються: 2) особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Заяву про надання дозволу на імміграцію заявник подає особисто до відповідного органу державної влади. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява може надсилатися поштою або за дорученням заявника, посвідченим нотаріально, подаватися іншою особою.

Для надання дозволу на імміграцію до заяви додаються такі документи: 1) три фотокартки; 2) копія документа, що посвідчує особу; 3) документ про місце проживання особи; 4) відомості про склад сім`ї, копія свідоцтва про шлюб (якщо особа, яка подає заяву, перебуває в шлюбі); 5) документ про те, що особа не є хворою на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Вимога пункту 5 не поширюється на осіб, зазначених у пунктах 1, 3, 6 частини третьої статті 4 цього Закону.

Крім зазначених документів подаються: 4) для осіб, зазначених у пункті 4 частини другої та у пункті 1 частини третьої статті 4 цього Закону, - копії документів, що засвідчують їх родинні стосунки з громадянином України;

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону № 2491-III дозвіл на імміграцію не надається: 6) в інших випадках, передбачених законами України.

В даному випадку згідно з оскаржуваним рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області №5794/402 від 02.12.2020 р. відмовлено громадянину Держави Ізраїль ОСОБА_3 у наданні дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про імміграцію".

Згідно зі змістом висновком за результатами розгляду заяви громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну, затвердженим начальником ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 02.12.2020 р., при перевірці наданих документів виявлено розбжіності у персональних даних заявника, а саме -

у свідоцтві про народження серії ДИЗ НОМЕР_1 від 11.08.1989 р. у оригіналі зазначено - ОСОБА_5 , а у паспорті громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_2 від 10.04.2011 р. зазначено ОСОБА_1 ;

у архівній довідці від 25.10.2019р. №Б-4606/02 зазначено ім`я діда ОСОБА_4 , натомість у свідоцтві про народження матері заявника - ОСОБА_6 серії ДИЗ НОМЕР_1 від 11.08.1989 р. - ОСОБА_7 . Юридично підтверджувальних змін у персональних даних не надано.

З вказаного приводу суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону № 2491-III в якості підстави для відмови у наданні дозволу на імміграцію зазначено - в інших випадках, передбачених законами України.

Тобто, іншими законами України можуть бути передбачені підстави для відмови у наданні дозволу на імміграцію, не передбачені ч. 1 ст. 10 Закону № 2491-III.

В той же час, вказана підстава не є дискреційною за своїм змістом, тобто, не надає уповноваженому органу права відмовляти у наданні дозволу на імміграцію на власний розсуд.

В даному випадку відповідач посилається на розбіжність у персональних даних позивача - щодо написання його власного імені та імені його діда - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Чуднів Житомирського повіту Волинської губернії відповідно до архівної довідки Державного архіву Житомирської області Житомирської обласної державної адміністрації від 25.10.2019р. №Б-4606/02.

Проте, відповідачем не зазначено, яким законом України така розбіжність є підставою для відмови у наданні дозволу на імміграцію.

Щодо розбіжностей у персональних даних особи, яка звернулася з заявою про надання дозволу на імміграцію, суд зазначає, що у випадку, якщо виявлені розбіжності дають підстави для висновку про те, що особа у заяві зазначила свідомо неправдиві відомості чи подала підроблені документи, це є підставою для відмови у наданні дозволу на імміграцію на підставі п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону № 2491-III.

В той же час, якщо розбіжність у персональних даних не свідчить про зазначення особою свідомо неправдивих відомостей, вона сама по собі підставою для відмови у наданні дозволу на імміграцію бути не може, тоді як уповноважений орган в межах власних повноважень може з`ясувати причину виникнення таких розбіжностей.

В даному випадку позивачем перед зверненням з заявою про надання дозволу на імміграцію з власної ініціативи замовлено лінгвістичну експертизу, і відповідно до Експертного висновку №056/359-1 від 25.11.2019 р. Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України імена ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , записи імен російською мовою у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

У вказаному висновку відповідач не посилається на вказаний експертний висновок і не зазначає, чому він не врахований під час розгляду документів позивача.

Щодо написання імені позивача - Едуард та ОСОБА_1 - то висновок про взаємозамінність написання українською мовою вказаного імені іноземного походження у двох різних транскрипціях не потребує спеціальної освіти.

Інших підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на імміграцію відповідач у оскаржуваному відзиві не навів, зокрема, розбіжностей у інших персональних даних позивача не виявлено.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку у суду наявні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних принципів під час прийняття оскаржуваного рішення.

Належним способом поновлення порушеного права позивача є зобов`язання прийняти рішення про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Держави Ізраїль ОСОБА_3 на підставі поданої в грудні 2019 заяви та доданих до неї документів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області №5794/402 від 02.12.2020 про відмову громадянину Держави Ізраїль ОСОБА_1 у наданні дозволу на імміграцію в Україну.

3. Зобов`язати Державну міграційну службу України у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-а, код 42552598) прийняти рішення про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Держави Ізраїль ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) на підставі поданої 06.12.2019 р. заяви та доданих до неї документів.

4. Присудити до стягнення на користь громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-а, код 42552598) 908 грн. судового збору.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 05.10.2022 р.