Справа № 200/11062/21
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року справа №200/11062/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді - доповідача Міронова Г.М., суддів Сіваченка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 р. у справі № 200/11062/21 (головуючий І інстанції суддя Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач у серпні 2021 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до відповідача, в яких просив суд:

-визнати протиправними дії Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо порушення вимог ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції від 01.01.2019 яка діяла на час звернення за призначенням пенсії) а саме: врахування заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 по 28.02.2019;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача за період з 15.03.2019 (з дня звернення за призначенням пенсії) врахувавши заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 по 14.03.2019, тобто з дня, який передує дню звернення за пенсією;

-зобов`язати відповідача провести індексацію пенсії позивача за 2019-2021 роки відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача визначивши відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, із застосуванням за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%, а з 11.10.2017 - із застосуванням за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величини оцінки одного страхового стажу у розмірі 1%;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу несплачену різницю сум пенсії з врахування вже виплачених сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 р. у справі № 200/11062/21 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 заробітної плати (доходу) за весь період його страхового стажу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 15.03.2019 (з дня звернення за призначенням пенсії) врахувавши заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 по 14.03.2019, тобто з дня, який передує дню звернення за пенсією.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 за 2019-2021 роки відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 різницю розмірів пенсії після здійснення перерахунку згідно з цим рішенням.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 71-74).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду в частині відмовити у задоволенні позовних вимогі прийняти нове рішення, яким ці позовні вимоги задовольнити..

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неправильно виписав резолютивну частину рішення, навів свою пропозицію щодо текст4у цього пункту резолютивної частини судового рішення і вважав, що суд неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 (а.с.8-12).

Позивач одержує пенсію за віком призначену з 15.03.2019 року (а.с. 30 - 37).

В трудовій книжці серії НОМЕР_2 наявні записи, що ОСОБА_1 працював на «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля» у період з 17.01.2011 по 12.06.2020 року (записи 20-24) (а.с. 13-17).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.07.2021 повідомлено позивачеві, що його страховий стаж складає 42 роки 04 місяці 18 днів, в тому числі роботи за Списком № 1 - 25 років 03 місяці 26 днів (враховано по 14.03.2019). Коефіцієнт страхового стажу складає 0,42333. Відповідно до ст. 25 Закону № 1058 для розрахунку враховано величину оцінки одного року страхового стажу, яка дорівнює 1%.

Середньомісячну заробітну плату для обчислення пенсії враховано за період з 01.07.2000 по 28.02.2019, її розмір складає 13880,32 грн. (6188,89 грн - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу и цілому по Україні за 2016-2018 роки * 2,24278 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) (а.с. 30-31).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд першої інстанції при вирішенні спору і відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача визначивши відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, із застосуванням за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35 виходив з того, що «законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 внесено зміни до статті 25 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а його розділ XV доповнено підпунктами до пункту 4.

Зокрема, у статті 25 Закону № 1058 змінилася величина оцінки одного року страхового стажу з 1.35 % до 1%.

Зміст доводів позивача в цій частині вимог зводиться до того, що стаж, отриманий до набрання чинності вказаними змінами, необхідно обчислювати з величиною оцінки одного року страхового стажу з 1.35 % (оскільки закон не має зворотної дії в часі).

Суд відхиляє вказані доводи, оскільки в спірному випадку не має місце порушення принципу незворотності дії законів в часі.

Статтею 25 Закону № 1058 унормована оцінка страхового стажу під час призначення пенсії. Тому ця норма починає діяти щонайраніше під час призначення пенсії (а не під час набуття страхового стажу).

Позивачу пенсія призначена у 2019 році, відтак при цьому мають застосовуватися правила, чинні у 2019 році.

Вказані висновки кореспондуються зі змістом змін, внесених до пункту 4 розділу XV Закону № 1058.

Зокрема, відповідно до пункту 4-3 цього розділу, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Пунктом 4-4 передбачено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

З викладеного вбачається, що законодавець не передбачив застосування різних показників величини оцінки одного року страхового стажу в залежності від періоду отримання такого стажу».

Колегія суддів погоджується з правовим визначенням цієї частини спору з огляду на таке.

Якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058 (тобто 35 років страхового стажу для чоловіків, 30 років для жінок), за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Треба зазначити, що починаючи з квітня 2018 року органами Пенсійного фонду України проводиться автоматичний перерахунок пенсії відповідно до нової редакції частини четвертої статті 42 Закону № 1058, якою передбачено врахування страхового стажу особам, які після призначення пенсії працювали та на 1 березня року, в якому здійснюється такий перерахунок, відпрацювали не менш як 24 місяці, або відпрацювала менш як 24 місяці, але після призначення пенсії (попереднього перерахунку) пройшло два роки.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України „Про пенсійне забезпечення, та які не досягли віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058.

Після призначення пенсії 15 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжував працювати до 12.06.2020 року, що підтверджено записом 24 в трудовій книжці.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги такими, що є необґрунтованими.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 р. у справі № 200/11062/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 р. у справі № 200/11062/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 5 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Сіваченко

Е.Г. Казначеєв