Справа № 376/1900/22
Суддя: Батовріна І. Г.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 376/1900/22
Провадження № 2-а/376/26/2022
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"03" жовтня 2022 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., оглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Білоцерківського РУ у Київській області сержанта поліції Нестеренка Семена Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ № 152687 від 09.09.2022 р. винесену поліцейським ВРПП Білоцерківського РУП у Київській області сержантом поліції Нестеренком Семеном Валерійовичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в атоматичному режимі, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 830 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За правилами адміністративного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.160 КАС України, а також вимогам ст.161 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з адміністративного позову, документ про сплату судового збору матеріали позову не містять, натомість позивач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 визначено, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» , які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного позивачу необхідно зазначити у позовній заяві надати документ що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. В свою чергу п.7 ч.1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а тому вони не наділені самостійною процесуальною правоздатністю в рамках розгляду справ даної категорії у судовому процесі.

Вказані положення законодавства повністю узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові КАС ВС від 26.12.2019 № 724/716/16-а (К/9901/12750/18), згідно якої державний інспектор не може виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є саме державний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адмінправопорушення.

Позивач у своєму позові зазначив відповідачем поліцейського ВРПП Білоцерківського РУ в Київській області, який є посадовою особою Головного управління Національної поліції у Київській області, а тому не може бути належним відповідачем.

Однак, в силу положень ч.3 ст. 48 КАС України, суд без згоди позивача не вправі замінювати неналежного відповідача.

Отже, зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 4ст. 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 160, 161, 169, 243, 248, 286 КАС України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Білоцерківського РУ у Київській області сержанта поліції Нестеренка Семена Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Батовріна