Справа № 640/20495/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Василенка Я.М., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В

Головне управління ДСНС у м. Києві звернулося до Окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень ТОВ «ЕКО», шляхом зобов`язання відключити електроживлення та накласти печатки на електрощити та вхідні двері магазину за адресою: проспект Гонгадзе, 20 у Подільському районі м. Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за результатами перевірки додержання (виконання) відповідачем вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки виявлено порушення, що є підставою для звернення з вказаними позовними вимогами про застосування заходів реагування.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, ТОВ «ЕКО» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач наполягає на тому, що частина порушень, які зафіксовані в акті є необґрунтованими, а також позивачем не надано доказів того, що наведені ним порушення створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей.

Обґрунтовуючи вимоги, зазначає, що ним усунуто частину порушень та надано на підтвердження цього фотоматеріали.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ЕКО», призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 13 вересня 2022 року.

Від позивача відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДСНС у м. Києві видало наказ від 12 квітня 2021 року № 377 «Про проведення планових перевірок».

Згідно наказу, 21 травня 2021 року видано посвідчення №3478 на проведення позапланової перевірки ТОВ «ЕКО», за адресою: проспект Гонгадзе, 20 у Подільському районі м. Києва.

Копію посвідчення отримала керуюча магазином ТОВ «ЕКО» - ОСОБА_1 , про що зроблено відповідну відмітку в посвідченні №3478.

На підставі вказаних вище наказу та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю), посадовою особою позивача у період з 27 травня 2021 року по 04 червня 2021 року проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якого складено відповідний акт від 04 червня 2021 року №401 (далі по тексту - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що ГУ ДСНС в м. Києві виявило порушення ТОВ «ЕКО» вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, а саме Правил пожежної безпеки в Україні (далі по тексту - ППБУ), Кодексу цивільного захисту України:

1) з`єднання, відгалуження та окінцювання жил електричних проводів в складських та допоміжних приміщеннях не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (пункт 1.6 глави 1 розділу IV ППБУ);

2) електророзподільні коробки, в підвальному поверсі, експлуатуються без захисних кришок з негорючого або важкогорючого матеріалу (п. 1.7 глави 1 розділу IV ППБУ);

3) лінії живлення до кожного побутового кондиціонера, незалежно від наявності захисту на загальній лінії, яка живить групу кондиціонерів, в приміщеннях магазину, не забезпечені автономними пристроями електричного захисту (пункт 2.26 глави 2 розділу IV ППБУ);

4) на вантажно-розвантажувальній рампі, біля входу в допоміжні приміщення, для підключення освітлювального прожектору допускається експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою та такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості, ізоляцією (пункт 1.18 глави 1 розділу IV ППБУ);

5) не надані акти проведення замірів опору ізоляції електричних мереж та електроустановок (пункт 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ);

6) нові підключення різних струмоприймачів, проведені без урахування допустимого струмового навантаження електричних мереж та перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (пункти 1.1 глави 1 розділу IV ППБУ);

7) в усіх приміщеннях допускається складування горючих матеріалів ближче 1 метра до електричних щитів (пункт 1.18 глави 1 розділу IV ППБУ);

8) в підвальному поверсі, електричні вимикачі складських приміщень, встановлені на горючій основі без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити електроприладу на 1 см. з кожного боку (пункт 1.17 глави 1 розділу IV ППБУ);

9) сходова клітина та коридори будівлі не забезпечені аварійним (евакуаційним) освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей, в порушення вимог ДБН В.1.1-7 та ДБН В.2.5- 56 (пункт 2.31 глави 2 розділу III ППБУ);

10) евакуаційні виходи не обладнані світловими покажчиками «Вихід» білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення у порушення вимог ДБН В.2.5-56 (пункти 2.23, 2.32 глави 2 розділу III ППБУ);

11) приміщення магазину не обладнані системою оповіщення та управління евакуюванням людей, в порушення ДБН В.2.5-56 (пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ);

12) не надано підтверджуючі документи щодо відповідності системи протипожежного захисту (системи автоматичної пожежної сигналізації), в порушення ДБН В.2.5-56 (пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ);

13) система протипожежного захисту знаходяться в неробочому стані та не готова до виконання покладених на неї функцій (пункт 1.1 глави 1 розділу V ППБУ);

14) не наданий договір на технічне обслуговування існуючої системи автоматичної пожежної сигналізації з спеціалізованою організацією, яка отримала ліцензію на право виконання цих робіт (пункти 1.2., 1.4 глави 1 розділу V ППБУ);

15) не наданий договір про вивід сигналу від контрольно- приймального приладу системи автоматичної пожежної сигналізації на пульт централізованого спостереження пожежної охорони (пункт 1.4 глави 1 розділу V ППБУ);

16) не надано підтверджуючих матеріалів щодо наявності автоматичного блокування електроприймачів систем вентиляції, кондиціонування у разі пожежі відповідно (пункт 2.18 глави 2 розділу IV ППБУ);

17) приміщення пожежного поста, з якого відбувається управління системами протипожежного захисту, площею менше 15 м2 та не забезпечене природнім, аварійним освітленням відповідно до вимог ДБН В.2.5-56 (пункт 1.4 глави 1 розділу V ППБУ);

18) складські приміщення, розташовані в підвальному поверсі не забезпечені вікнами розміром 0,9 х 1,2 м. з приямками (для випускання диму в разі пожежі) або не обладнане спеціальною системою димовидалення відповідно до ДБН В 2.5-56 (пункт 9.1 глави 9 розділу VI ППБУ);

19) приміщення торгівельного залу магазину не обладнані системою внутрішнього протипожежного водопроводу (пункт 4 розділу І пункти 1.2. глави 1 пункт 2.2 глави 2 розділу V ППБУ);

20) не проведене технічне обслуговування існуючих пожежних кранів, та перевірка їх на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів у журналі обліку технічного обслуговування (пункт 2.2 глави 2 розділу V ППБУ);

21) на дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку після літерного індексу «ПК» не вказаний інвентарний номер та номер телефону для виклику пожежної охорони (пункт 2.2 глави 2 розділу V ППБУ);

22) отвір в приміщенні електрощитової не обладнаний протипожежними дверима з класом вогнестійкості не менше ЕІ 30 хвилин відповідно до вимог ДБН В.1.1-7 (пункт 2.3 глави розділу III ППБУ);

23) допускається захаращення приміщень електрощитової сторонніми горючими матеріалами та на дверях не вказане місце зберігання ключів (пункт 2.12 глави 2 розділу III ППБУ);

24) комунікаційні отвори в протипожежних перешкодах підсобних приміщень та торгівельного залу не зашпаровані наглухо негорючим матеріалом, який забезпечує межу вогнестійкості та димогазонепроникнення, що вимагається будівельними нормами для цих перешкод (пункт 2.4 глави 2 розділу III ППБУ);

25) отвори в протипожежних перешкодах між складськими приміщеннями та торгівельним залом не обладнані протипожежними дверима ІІ-го типу з класом вогнестійкості не менше ЕІ ЗО хвилин відповідно до вимог ДБН В.1.1-7 (пункт 2.3 глави 2 розділу III ППБУ);

26) не надано підтверджуючі документи, щодо встановлення протипожежних клапанів у місцях проходження інженерних мереж (повітроводів системи витяжної вентиляції) через протипожежні перешкоди - стіни, перегородки, міжповерхове перекриття відповідно до вимог ДБН В.1.1-7 (пункт 2.3 глави 2 розділу III ППБУ);

27) шляхи евакуації в допоміжних, складських приміщеннях та сходовій клітині захаращені матеріальними цінностями (продукцією в коробках та паперовою тарою), а двері з торгівельної зали заблоковані стелажами (пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ);

28) двері евакуаційного виходу з торгівельної зали заблоковані стелажами, в порушення вимог ДБН В.1.1- 7 (пункт 2.23 глави 2 розділу III пункт 11 розділу II ППБУ);

29) на вантажно-розвантажувальній рампі допускається зберігання товарів і тари (пункт 4.11 глави 4 розділу VI ППБУ);

30) ширина основних евакуаційних проходів у торговельних залах торговельного залу менша за 2,5 м., відповідно до вимог ДБН В.2.2-23 (пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ);

31) евакуаційний вихід з приміщень, біля входу в підвал, не забезпечений замками що легко відчиняються з середини (пункт 2.27 глави 2 розділу III ППБУ);

32) із торговельного залу магазину не передбачено не менше двох розосереджених евакуаційних виходів безпосередньо назовні або в сходові клітки типу СК 1, які мають двері з пристроями для самозачинення та ущільнення в притулах, відповідно до вимог ДБН В.2.2-23 (пункти 2.23,2.26 глави 2 розділу III ППБУ);

33) з підвального поверху будівлі магазину не передбачено другого розосередженого евакуаційного виходу, в порушення вимог ДБН В. 1.1 -7 (пункт 2.23 розділу III ППБУ);

34) не проведено розрахунки (з врахуванням зміни кількості відвідувачів тощо) по визначенню розрахункового часу евакуації людей у разі пожежі (пункт 2.33 глави 2 розділу III ППБУ);

35) у складських приміщеннях, для зберігання цукру в мішках, відстань між стінами та штабелями менше 0,8 м. (пункт 9.1 глави 9 розділу VI ППБУ);

36) не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки для приміщень складського призначення, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні (пункт 2.9 глави 2 розділу III ППБУ);

37) приміщення не забезпечені нормативною кількістю первинних засобів пожежогасіння (вогнегасниками) (пункт 3.6 глави 3 розділу V ППБУ);

38) не проведене технічне обслуговування існуючих вогнегасників (пункт 3.17 глави 3 розділу IV ППБУ);

39) приміщення магазину не забезпечені засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі, для працівників магазину (пункт 4.7 глави 4 розділу VI ППБУ);

40) приміщення не забезпечені знаками безпеки згідно ГОСТ 12.4.026-76 та ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форми та колір» (пункт 8 розділу II ППБУ);

41) не пройдено навчання з питань цивільного захисту керівником або уповноваженою особою на виконання функцій цивільного захисту на територіальних курсах (стаття 91 Кодексу цивільного захисту України);

42) один раз на півроку не проводяться практичні тренування всіх задіяних працівників щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей (пункт 5 розділу II ППБУ).

Оскільки перевіркою встановлено наявність чисельних порушень, які, на думку позивача створюють загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять висновку позивача, що відповідач усунув зафіксовані в акті перевірки порушення, а тому суд дійшов висновку, що станом на момент прийняття судом рішення, відповідач не усунув порушення у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Колегія суддів підтримує правову позицію Окружного адміністративного суду міста Києва та оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (надалі за текстом - Закон № 877-V)

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 877-V виключно законами встановлюються санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Так, згідно зі ст. 1, ч. 5 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6, ч. 7 ст. 7 Закон 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Згідно з ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, зокрема, належить: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у ст. 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві уповноважене здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Частиною 1 статті 68 Кодексу цивільного захисту України на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог покладено обов`язок щодо застосування санкцій, визначених законом.

Частиною 2 названої статті Кодексу цивільного захисту України установлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

За змістом частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Відповідно до частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Частиною третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України установлено, що забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Пунктом 4 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі - ППБУ) передбачено, що пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

З вищезазначених правових норм вбачається, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у суб`єкта господарювання, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами перевірки, проведеної Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві ТОВ «ЕКО» розташоване за адресою: проспект Гонгадзе, 20 у Подільському районі м. Києва, підтверджується факт допущення відповідачем чисельних порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, кожне з яких навіть саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а сукупність цих порушень вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що під час проведення перевірки контролюючим органом у відповідача виявлено 42 порушення.

Доводи апелянта про те, що ним частково було усунуто виявлені позивачем у ході перевірки порушення, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, як підтверджується матеріалами справи, повного усунення всіх виявлених порушень відповідачем не здійснено і кожне з порушень, що залишилось є небезпечним для життя і здоров`я людей.

При цьому, колегія суддів зазначає, що існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді, зокрема, опечатування вхідних дверей будівлі та відключення від електропостачання до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що застосування заходів реагування є способом спонукання до усунення виявлених порушень, а не санкцією за виявлені порушення і якщо за результатами усунення порушень залишається хоча б одне порушення, що загрожує життю і здоров`ю людей - заходи реагування належать застосуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 823/589/16.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у ході розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем були надані докази на підтвердження усунення частини порушень, зокрема копію договору оренди нерухомого майна №01/2019-КГ від 01.01.2019 року, копію договору №П-606/11С про спостереження за установками пожежної автоматики на об`єкті від 31.10.2005 року, договір технічного обслуговування вогнегасників №1/06 від 03.06.2021 року, акт прийняття автоматичної установки пожежної сигналізації в експлуатацію від 01.10.2005 року №АУПС/20 та акт випробування, акти прийняття-здачі виконаних робіт та надання послуг, протокол засідання комісії з навчання та перевірки знань керівного складу та фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту від 27.08.2021 року №1, а також фотоматеріали.

До суду апеляційної інстанції апелянтом не надано жодного доказу про усунення порушень, які зазначені в акті перевірки, а викладено лише доводи, аналогічні в запереченнях, які були подані до суду першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що ним частково було усунуто виявлені позивачем у ході перевірки порушення, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, як підтверджується матеріалами справи, повного усунення всіх виявлених порушень відповідачем не здійснено і кожне з порушень, що залишилось є небезпечним для життя і здоров`я людей.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що надані відповідачем докази не підтверджують усунення порушень, встановлених в акті перевірки.

Доводи апелянта про те, що позивач не обґрунтував необхідності застосування таких заходів реагування, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, оскільки, як було зазначено вище, обставини щодо очевидної загрози життю і здоров`ю людей у більшості з виявлених контролюючим органом порушень та необхідність застосування вказаних заходів реагування підтверджуються матеріалами перевірки, доведені позивачем та відповідачем не спростовані.

Посилання апелянта в скарзі на постанови Верховного Суду від 28.05.2019 у справі № 819/1850/17, від 31.10.2018 у справі № 826/14758/17 та від 19.06.2018 у справі № 820/5143/17 колегія суддів вважає помилковими та не беруться до уваги, оскільки висновки Верховного Суду у вказаних відповідачем справах є неспівставними з обставинами даної справи.

При цьому, інші аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та для застосування до відповідача відповідних заходів реагування, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя Я.М.Василенко

Суддя О.М.Оксененко