Справа № 464/1733/22
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 464/1733/22 пров. № А/857/11011/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т. І.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року, ухваленого головуючим суддею Шашуріною Г. О. у м. Львові, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2022 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 21.04.2022 № 39-4 у справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що його протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог припису від 08.09.2021, оскільки станом на момент винесення оскаржуваної постанови ним було вжито усі необхідні заходи для виконання припису відповідача та усунуто зазначені у ньому порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Вказує на відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також допущення відповідачем процедурних порушень при винесенні оскаржуваної постанови.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07.07.2022 позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове - про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує обставинами, викладеними у позовній заяві, а також тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач позбавив його права скористатись передбаченими законодавством засобами правового захисту, так як не мав можливості ознайомитись з ходом і результатами проведення перевірки, внести свої зауваження. Зазначає, що порушення порядку проведення перевірки є самостійною і достатньою підставою для висновку про незаконність її проведення і, як наслідок, зумовлює скасування рішень, прийнятих за результатами проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, однак, такий до уваги судом не береться, оскільки поданий поза межами встановленого судом строку.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що ОСОБА_1 на об`єкті будівництва «Будівельні роботи за адресою: м. Львів, вул. Костюшка, 2» не виконано вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 23.03.2021, виданого позивачу Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради, на підставі чого 08.09.2021 відповідачем видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов`язано позивача в термін два місяці з дати отримання даного припису усунути виявлені порушення шляхом добровільного приведення об`єкту самочинного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до попереднього стану, зокрема в нежитловому приміщенні в зовнішній стіні будинку, яка розміщена суміжно до внутрішньо - дворового проїзду, закласти отвір 0,4х0,4 для виведення зовнішньої системи вентиляції діаметром 300 мм.(відновити стіну) та демонтувати саму конструкцію зовнішньої системи вентиляції діаметром 300 мм.

Примірник припису позивач отримав 08.09.2021.

З метою перевірки виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08.09.2021, відповідачем було видано наказ від 09.02.2022 №94-п про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , та направлення від 09.02.2022 № 94-пп для проведення позапланової перевірки на вищевказаному об`єкті будівництва.

За результатами позапланової перевірки було складено акт від 21.02.2022 № 94-пп, який містить висновок про порушення позивачем вимог абзацу 4 пункту 14 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 503. У вказаному акті зафіксовано, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в жовтні 2020 року проведено будівельні роботи з переобладнання одного з приміщень з втручанням в огороджувальну та несучу конструкцію будинку, зокрема в зовнішній стіні будинку, яка примикає до внутрішньо-дворового проїзду, влаштовано отвір 0,4м х 0,4м для виведення зовнішньої системи вентиляції діаметром 300 мм без права на виконання будівельних робіт. Приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08.09.2021 зобов`язано його в 2-ох місячний термін усунути виявлені порушення шляхом приведення об`єкту до попереднього стану, зокрема в нежитловому приміщенні в зовнішній стіні будинку, яка розміщена суміжно до внутрішньо-дворового проїзду, закласти отвір 0,4м х 0,4м для виведення зовнішньої системи вентиляції діаметром 300 мм (відновити стіну) та демонтувати саму конструкцію зовнішньої системи вентиляції діаметром 300 мм. В ході перевірки в період з 09.02.2022 по 21.02.2022 ОСОБА_1 дозвільних документів на вищевказаний об`єкт не представив, об`єкт будівництва не привів у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Згідно з реєстром будівельної діяльності, станом на момент проведення даної перевірки відомості про реєстрацію документів, що дають право на виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою відсутні. З огляду на вищевказане, вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08.09.2021 року позивачем не виконано. Проведено фотофіксацію об`єкта будівництва.

У зв`язку з виявленням вказаного порушення провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради Грициною Я. М. складено протокол у справі про адміністративне правопорушення від 18.02.2022.

На підставі вказаного протоколу 21.04.2022 головним начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради винесено постанову № 39-а, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем заздалегідь було повідомлено суб`єкта господарювання про проведення позапланового заходу, однак, останній, допустивши посадових осіб відповідача до проведення перевірки, уповноваженого представника на об`єкт перевірки для підписання акта перевірки і складення протоколу про адміністративне правопорушення не направив. Зазначив, що наявність формальних порушень у протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не спростовує факту вчинення правопорушення та не може бути самостійною підставою для скасування результатів перевірки в цілому.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 244-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Отже, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради є уповноваженим органом на розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних із порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає умисну форму вини особи, коли, відповідно до положень статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як встановлено з матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою за порушення вимог абзацу 4 пункту 14 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 503, згідно з яким суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

В матеріалах справи відсутні докази в підтвердження факту виконання позивачем припису від 08.09.2021 і такі не були подані відповідачу при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відтак, апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 , що ним було усунуто виявлене порушення до моменту притягнення його до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою.

Апеляційний суд звертає увагу, що позивач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки примірники протоколу про адміністративне правопорушення від 21.02.2022 та акта перевірки від 21.02.2022 листом відповідача №0006-вих-17451 від 22.02.2022 надіслано йому поштою та отримані 25.02.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 130.

Розгляд справи про адміністративне порушення, який було призначено на 03.03.2022 перенесено на 21.04.2022 о 09 год. 30 хв., що підтверджується листом відповідача від 15.04.2022 № 0006-вих-27296, надіслано позивачу поштою і отримано ним 18.04.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 988.

Натомість, позивач не скористався своїм правом бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та подати свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки і протоколу про адміністративне правопорушення, складених органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Слід зазначити, що відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення покликань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому, чи покликання на них в апеляційній скарзі виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності їх зазначення у самій постанові.

Слід зазначити, що оскаржувану постанову Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради було прийнято на підставі акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, в яких належним чином розкрито об`єктивну сторону вчиненого позивачем адміністративного правопорушення та підтверджено встановлені обставини проведеною фотофіксацією об`єкта будівництва (додаток до акта перевірки).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені позивачем процедурні порушення, допущені відповідачем при проведенні перевірки та розгляді справи про адміністративне правопорушення, не спростовують факту вчинення ним правопорушення у сфері містобудівної діяльності та не є самостійною підставою для скасування результатів перевірки в цілому.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а відтак, підставно притягнув його до адміністративної відповідальності за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року у справі № 464/1733/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 06.10.2022