Справа № 580/6577/21
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6577/21 Суддя (судді) першої інстанції: Марина БІЛОНОЖЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Парінова А. Б., Грибан І.О., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №93 про не зарахування періодів роботи до пільгового стажу при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати позивачу періоди роботи на Антрацитовському ремонтно-механічному заводі Антрацитовського виробничого об`єднання по видобуванню антрациту «Антрацит» з 08.01.1987 по 29.04.1993 котельником до його пільгового стажу, та здійснити нарахування пенсії за віком на пільгових умовах згідно заяви від 28.01.2021р.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 04.02.2021р. №93 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 08.01.1987р. по 29.04.1993р. на Антрацитовському ремонтно-механічному заводі Антрацитовського виробничого об`єднання по видобуванню антрациту «Антрацит».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2021р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині судового рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що для призначення пенсії позивачем подано довідку про пільговий характер робіт, видану Державним унітарним підприємством Луганської народної республіки "Антрацит". Відтак з огляду на не підтвердженість первинними документами пільгового стажу позивача, підстави для призначення пільгової пенсії у відповідності до вимог ст. 114 Закону №1058 позивачу відсутні.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до приписів частини другої статті 309 КАС України судом постановлено ухвалу про продовження апеляційного розгляду даної справи.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , відповідно до відомостей трудової книжки від 26.07.1980р. (записи №№13-17) прийнятий на роботу до Антранитовського РМЗ Антрацитовського виробничого об`єднання по видобуванню антрациту «Антрацит»: - з 08.01.1987р. на дільницю котельного і ливарного виробництва в якості котельника 2 розряду, згідно наказу №8 від 07.01.1987 року; - згідно наказу №157 від 27.11.1987 р., у зв`язку з переходом на нові умови оплати праці позивачу присвоєний 1 розряд котельника на цій же дільниці; - згідно наказу №13 від 21.01.1988 р. позивачу присвоєний 2 розряд котельника на цій же дільниці; - згідно наказу №17 від 01.02.1992р. позивачу присвоєний 4 розряд котельника на цій же дільниці; - згідно наказу №34 від 29.04.1993 року, з 29.04.1993р. позивач звільнений за власним бажанням згідно статті 38 КЗПП України.

Згідно історичної довідки №32 від 10.02.2017 року філіалу "Антранитовського РМЗ" Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки "Антрацит"

: - Антрацитовський РМЗ п/о «Антрацит» перейменовано в ГОАО «АРМЗ» згідно наказу Минуглепрома №304 от 28.06.1996 г.;

- ГОАО «АРМЗ» перейменовано в ГОАО «АРМЗ» ГХК «Антрацит» згідно наказу Минтоэнерго №312 от 06.07.2001 г.

- ГОАО «АРМЗ» ГХК «Антрацит» перейменовано в ОП «АРМЗ» ГП «Антрацит» згідно наказу Минтопэнерго № 168 от 02.04.2003 г. На виконання наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 року №841 наказом по підприємству ГП «Антрацит`від 21.05.2015г. №31 припинено діяльність підпирємства з 22.05.2015р. Згідно постанови Ради Міністрів Луганскої Народної Республики від 09.08.2016р. №408 «Об утверждении Порядка формирования Архивного фонда Луганской Народной Республики, выявления, приема на государственное хранение архивных документов и организации их использования» та у зв`язку із припиненям діяльності ГП «Антрацит» ГУП ЛНР «Антрацит» и його филиали являются розпорядниками документів тривалого зберінання, як підприємство з аналогічними функціями.

Відповідно до Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.02.2017р. №31, виданої філіалом "Антранитовського РМЗ" Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки "Антрацит", позивач працював повний робочий день у Антрацитовському ремонтно-механичному заводі і за період з 08.01.1987р. по 29.04.1993р. виконував металообробку за професією, посадою - котельщик, що передбачена Списком №2 Постанови КМУ №10 від 26.01.1991р. за період з 08.01.1987р. по 29.04.1993р. Вказану довідку видано на підставі особової картки ф.Т-2, особових рахунків за1988-1993 роки.

ОСОБА_1 28.01.2021р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області рішенням від 04.02.2021р. №93 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вказано, що за результатами розгляду наданих заявником документів встановлено, що його страховий стаж становить 34 роки 5 місяців, роботу за списком № 2 не підтверджено. Період роботи на Антрацитовському ремонтно-механічному заводі із 1987 року до 1993 року до пільгового стажу не зараховано, оскільки відсутня Пільгова довідка.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються зокрема Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058).

Відповідно до ч. 1 статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п 2, ч.2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону (60 років): чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем підтверджується наявний у позивача страховий стаж у обсязі 34 років 5 місяців. При цьому, відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Відтак, при перевірці правомірності дій відповідача, в ході розгляду даної справи належить встановити чи підлягає включенню до пільгового стажу позивача період його роботи у Антранитовському РМЗ Антрацитовського виробничого об`єднання по видобуванню антрациту «Антрацит» у період з 08.01.1987р. по 29.04.1993р.

Приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначене кореспондується із Пунктом 1 Порядку Порядок №637, відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно відомостей трудової книжки позивач прийнятий на роботу до Антранитовського РМЗ Антрацитовського виробничого об`єднання по видобуванню антрациту «Антрацит»:

- з 08.01.1987р. на дільницю котельного і ливарного виробництва в якості котельника 2 розряду, згідно наказу №8 від 07.01.1987 року;

- згідно наказу №157 від 27.11.1987 р., у зв`язку з переходом на нові умови оплати праці позивачу присвоєний 1 розряд котельника на цій же дільниці;

- згідно наказу №13 від 21.01.1988 р. позивачу присвоєний 2 розряд котельника на цій же дільниці;

- згідно наказу №17 від 01.02.1992р. позивачу присвоєний 4 розряд котельника на цій же дільниці;

- згідно наказу №34 від 29.04.1993 року, з 29.04.1993р. позивач звільнений за власним бажанням згідно статті 38 КЗПП України.

Згідно з приписів Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Пунктом 20 Порядку №637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, що трудова книжка позивача містить належні записи, що засвідчують період його роботи у Антранитовському РМЗ Антрацитовського виробничого об`єднання по видобуванню антрациту «Антрацит» у період з 08.01.1987р. по 29.04.1993р.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 13.06.2019р. в справі №195/443/17 та від 22.05.2018р. в справі №683/977/17, право на зарахування до стажу для призначення особі пільгової пенсії підтверджується зокрема відомостями трудової книжки.

Суд також враховує правові висновки Верховного Суду у постановах від 20.02.2018р. у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018р. у справі №233/2084/17 відповідно до яких надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Крім того, я к вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, позивачем, при зверненні із заявою про призначення пенсії надано довідку філіалу "Антранитовського РМЗ" Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки "Антрацит" від 10.02.2017р. №31, відомості якої також підтверджують відомості трудової книжки про період та характер роботи позивача у Антранитовському РМЗ Антрацитовського виробничого об`єднання по видобуванню антрациту «Антрацит».

Вказана довідка містить відомості, позивач працював повний робочий день у Антрацитовському ремонтно-механичному заводі і за період з 08.01.1987р. по 29.04.1993р. виконував металообробку за професією, посадою - котельщик, що передбачена Списком №2 Постанови КМУ №10 від 26.01.1991р. за період з 08.01.1987р. Підставою для надання довідки стали: особова картки ф.Т-2, особові рахунки за 1988-1993 роки. Також надано історичну довідку №32 від 10.02.2017 року філіалу "Антранитовського РМЗ" Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки "Антрацит" яка містить відомості щодо реорганізації підприємства, де працював позивач та підстави зберігання саме філіалом "Антранитовського РМЗ" Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки "Антрацит".

Відтак, наявними матеріалами справи підтверджується наявність пільгового стажу роботи позивача за роботами за Списком №2 у період з 08.01.1987р. по 29.04.1993р. у Антранитовському РМЗ Антрацитовського виробничого об`єднання по видобуванню антрациту «Антрацит», реорганізованого в подальшому в ОП «АРМЗ» ГП «Антрацит», у зв`язку із чим зазначений період підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

З огляду на подання позивачем до відповідача трудової книжки, із належними записами у ній, а також довідок філіалу "Антранитовського РМЗ" Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки "Антрацит" від 10.02.2017р. №31, 32, що підтверджують роботу позивача у період з 08.01.1987р. по 29.04.1993р. у Антранитовському РМЗ Антрацитовського виробничого об`єднання по видобуванню антрациту «Антрацит», відповідач мав надати оцінку її відомостям за зазначений період в контексті наявності права на зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу позивача.

Відмова у призначенні пільгової пенсії із посиланням на не надання необхідних документів, які б підтверджували роботу, що дає право на пенсію на пільгових умовах могла бути обґрунтована в разі відсутності у трудовій книжці позивача необхідних записів, що визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не надано жодної оцінки щодо періоду та характеру роботи позивача у Антранитовському РМЗ Антрацитовського виробничого об`єднання по видобуванню антрациту «Антрацит» у період з 08.01.1987р. по 29.04.1993р., підтверджених відомостями трудової книжки та вищевказаної довідки.

Що стосується доводів апелянта з приводу того, що довідки, видані на тимчасово окупованій території, не можуть бути взяті до уваги, суд врахувує висновки Верховного Суду у постанові від 22.10.2018 у справі №235/2357/17 щодо призначення пенсії.

Верховний Суд у вказаному рішенні підтвердив обґрунтованість врахування судами першої та апеляційної інстанцій довідок, які видані на тимчасово окупованій території, та зазначив, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

На думку Верховного Суду у вказаному рішенні, у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій жодним чином не легітимізує таку владу.

Відтак, обґрунтованими є доводи відповідача, що довідка філіалу "Антранитовського РМЗ" Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки "Антрацит не підтверджує наявності пільгового стажу роботи позивача за списком №2 у період з 08.01.1987р. по 29.04.1993р. та не підлягає розгляду, оскільки видана підприємством, що знаходиться на тимчасово окупованій території (Луганська область).

Таким чином, пільговий стаж роботи позивача за роботами за Списком №2 становить 6 років 3 місяці 20 днів, у зв`язку із чим на підставі положень п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058, позивач має право на зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону (60 років) на 2 роки 6 місяців. Беручи до уваги, що позивач - 07.06.1963 р.н. та має достатній страховий стаж, на переконання суду, позивач набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком №2, відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та як наслідок про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, без урахування пільгового стажу, у зв`язку із чим оскаржуване рішення від 04.02.2021р. №93 належить визнати протиправним та скасувати.

Також обґрунтованими є висновки суду, що враховуючи встановлену протиправність спірної відмови, а також беручи до уваги дискреційність повноважень органів Пенсійного фонду з питань призначення громадянам пенсійних виплат, для відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 28.01.2021р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону №1058 з доданими документами та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя І. О. Грибан

Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 05.10.2022)