Справа № 320/6454/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №320/6454/19
05 жовтня 2022 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Ключковича В.Ю.,
суддів Беспалова О.О.,
секретаря судового засідання Вітчинкіної К.О.,
позивача не з`явилася,
представника відповідача Гармаш В.В.,
розглянувши відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 позов задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 5 серпня 2019 року №;

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 5 серпня 2019 року № в частині нарахування податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 285284,14 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 71321,03 грн;

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 5 серпня 2019 року № в частині нарахування податкового зобов`язання з військового збору в розмірі 22327,35 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 5581,83 грн;

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у сумі 95 167,19 грн. (дев`яносто п`ять тисяч сто шістдесят сім грн. 19 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд.5А).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 апеляційні скарги ФОП ОСОБА_1 та Головного управління ДПС у Київській області залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 - без змін.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив стягнути з відповідача понесені в суді апеляційної інстанції судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 заяву ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково: стягнуто з Головного управління ДПС у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн.

Не погоджуючись із додатковою постановою апеляційного суду, вважаючи, що вона прийнята внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, позивач звернувся із касаційною скаргою, в якій просив вказане рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

17.08.2022 постановою Верховного Суду касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд прийшов до висновку, що надаючи оцінку наданим позивачем письмовим доказам суд апеляційної інстанції не оцінив повною мірою наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, не дослідив обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, їх результат, складність та якість складених процесуальних документів, співмірність розміру витрат витраченому адвокатом часу, та, що важливо, ціну позову (1 143 061,65 грн.), як істотний критерій визначення важливості (значення) для позивача, конкретні обставини справи (яка не є справою незначної складності та є багатоепізодною), кількість (обсяг) матеріалів, з яких вона складається, а також значення справи для її учасників.

Крім того, суд апеляційної інстанції не дослідив подане відповідачем клопотання щодо зменшення розміру судових витрат на предмет наявності у ньому обґрунтованих доводів щодо неспівмірності витрат. Натомість, позивач у касаційній скарзі акцентує на відсутності у клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу аргументованих доводів відповідача з посиланням на конкретні обставини щодо їх зменшення. На переконання Суду, позивач (заявник) навів детальне обґрунтування та подав належні докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, натомість доводи відповідача, викладені у запереченні на заяву про відшкодування таких витрат, значною мірою є надуманими та ґрунтуються на припущеннях.

Позивач також наголошував, що за умовами укладеного з адвокатським об`єднанням договору про надання правової допомоги від 28.10.2019 №32/19 (у редакції додаткової угоди від 14.05.2021 №4) сторони погодили фіксований розмір оплати участі адвоката за представництво позивача в суді у відповідній сумі за окреме судове засідання незалежно від обсягу наданих послуг чи витраченого адвокатом часу.

05.09.2022 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду прийнято до провадження судді адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень -рішень. Призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні 05.10.2022.

28.09.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли пояснення представника позивача, в яких він акцентує увагу на, тому що останнє судове засідання по суті справи в суді першої інстанції відбулося 01.09.2020, судове рішення у справі прийнято 18.01.2021, апеляційну скаргу відповідача позивач отримав разом із повісткою та ухвалами 13.05.2021. Тобто апеляційний перегляд справи здійснювався вже після спливу тривалого проміжку часу, що варто зазначити було пов`язано із бездіяльністю саме відповідача, яка полягала у несплаті судового збору при подачі апеляційної скарги. Відтак адвокат мусив провести необхідний та достатній обсяг відповідної роботи задля визначення в якому обсязі й складі слід вчинити ті чи інші правничі дії в інтересах клієнта.

Після вивчення та аналізу апеляційної скарги ГУ ДПС у Київській області, що є професійним обов`язком адвоката та неминучою дією, було отримано розуміння, що нових доказів скаржник не подавав, в цілому правова позиція відповідача не змінилася, але дещо була змінена позиція щодо обставин спірних правовідносин, так як останній в апеляційній скарзі (див. пункт Д) стор. 9) не визнав надання певних первинних документів, вказавши «Д) В ході перевірки позивачем не надано первинні документи на придбання дров ...», хоча в суді першої інстанції у відзиві на позовну заяву (див. п. 3 стор. 4) відповідач визнавав факт надання відповідних первинних документів, вказавши « 3. В ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 надано первинні документи на придбання дров ...».

З урахуванням цього адвокатом було рекомендовано клієнту не подавати відзив на апеляційну скаргу відповідача, але взяти участь в судовому засіданні для надання відповідних пояснень, а також для того щоб звернути увагу апеляційного суду на вказане вище; пояснити суду, що відповідні первинні документи були подані в ході проведення перевірки та містяться в матеріалах справи. Власне це й було зроблено, що підтверджується звукозаписом судового засідання.

На думку представника позивача, послуги з надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, в обсязі тривалістю 20 хв. не є надмірним чи необґрунтованим. Таким чином, адвокатом були вчинені відповідні дії в тому обсязі, який був для цього необхідним, достатнім та неминучим в силу КАС України (інституту представництва), Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, що відображено в акті про приймання-передачу наданих послуг від 31.05.2021 за договором №32/19 від 28.10.2019 про надання правової допомоги. До того ж, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) в суді апеляційної інстанції без урахування судового засідання, склав 3 години, в той час як в суді першої інстанції - 50 годин.

Також. Представник позивача просив розглядати вказану заяву за відсутності позивача чи його представника.

05.10.2022 в судове засідання з`явилася представник відповідача, яка просила відмовити в задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу за рахунок ГУ ДПС у Київській області, посилаючись на те, що адвокатом були надані не всі послуги, зазначені у відповідному акті та час, витрачений на правову допомогу позивачу в суді апеляційної інстанції є неспівмірним зі складністю вивчених питань.

Розглянувши заяву ФОП ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку про необхідність прийняття додаткової постанови та задоволення такої заяви в частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №300/941/19 та від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 17.12.2020 у справі №808/1849/18, від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, від 20.01.2021 у справі №120/3929/19-а.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 19 Закону №5076-VI визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст. 30 Закону №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надано: договір №32/19 від 28.10.2019 про надання правової допомоги, додаткова угода №4 від 14.05.2021 до договору №32/19 від 28.10.2019 про надання правової допомоги, акт про приймання-передачу наданих послуг від 31.05.2021 за договором №32/19 від 28.10.2019 про надання правової допомоги та ордер серії АІ №1013300 від 19.11.2019, виданий АО «Куришко і партнери» на ім`я адвоката Куришко І.І.

Так, відповідно до пункту 2.7 договору №32/19 від 28.10.2019 про надання правової допомоги для надання юридичної допомоги Клієнту, Адвокатське Об`єднання призначає адвокатів Краснікова Андрія Петровича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1291 від 02.04.2002, та Куришко Івана Ігоровича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №6656/10 від 26.04.2018.

Згідно п.п. 4.1 п. 4 вказаного договору (в редакції додаткової угоди №4 від 14.05.2021) гонорар обчислюється, зокрема виходячи з фіксованої ціни за представництво у суді в розмірі 4 000 грн. за 1 (одне) судове засідання.

В акті про приймання-передачу наданих послуг від 31.05.2021 за договором №32/19 від 28.10.2019 про надання правової допомоги відображено склад, обсяг та розмір наданих послуг (виконаних робіт), а саме:

ознайомлення з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження від 19.04.2021, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду про призначення справи до апеляційного розгляду від 19.04.2021, повісткою-повідомленням від 05.05.2021, тривалістю 0 год. 10 хв.;

вивчення та правовий аналіз апеляційної скарги ГУ ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021, тривалістю 1 год. 30 хв.;

надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, пов`язаних з апеляційним переглядом справи, а також щодо доводів та аргументів, викладених в апеляційній скарзі ГУ ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021, тривалістю 0 год. 20 хв.;

складення заяви від 26.05.2021 про вирішення питання судових витрат та подання доказів щодо їх розміру в порядку ст.ст. 139, 143 КАС України, тривалістю 0 год 15 хв.;

складення заяви від 31.05.2021 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, тривалістю 0 год. 45 хв.;

судове засідання від 26.05.2021 (адвокат Куришко І.І., ордер серії АІ № 1013300).

Колегія суддів зауважує, що матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на правову допомогу, втім сума таких витрат, на думку колегії суддів, підлягає зменшенню.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі №362/3912/18 та додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 та від 31.07.2020 у справі №301/2534/16-ц.

Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України».

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Водночас, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

З огляду на викладене, проаналізувавши належним чином матеріали справи та долучені представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що витрати на правову допомогу на загальну суму 10 000 грн не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої необхідності) та є завищеними та підлягає зменшенню до 7 000 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 243, 252, 322, 328, 329 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.

Стягнути з Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5А, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7 000 грн. (сім тисяч гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан