Справа № 580/3261/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року справа № 580/3261/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області (далі державна установа, відповідач), в якому просить:

- зобов`язати державну установу Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області оформити та направити до уповноваженого структурного підрозділу МВС України матеріали про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має необхідну вислугу років для призначення йому пенсії та подав усі необхідні документи, однак відповідач протиправно відмовив у оформленні відповідних документів.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 03.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.08.2022 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні, зазначивши, що на підставі постанови КМУ від 16.09.2015 № 730 утворено територіальні органи Національної поліції та ліквідовано з територіальні органи МВС. У зв`язку з цим, позивача звільнено з міліції. При цьому, поновлення позивача на службі у міліції на виконання судового рішення з 07.11.2015 не свідчить про виконання ним обов`язків служби, оскільки органи міліції були ліквідовані, а період з 07.11.2015 до 15.09.2017 є періодом часу, коли позивач не виконував обов`язки служби.

Крім того, станом на час звільнення позивача 06.11.2015 його календарна вислуга років становила 21 рік 5 місяців та 5 днів при необхідних 22 років та 6 місяців. Отже, у спірному випадку у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугу років.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через 30 днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01 вересня 1994 року.

Наказом УМВС України в Черкаській області від 06.11.2015 № 312 о/с підполковника міліції ОСОБА_1 слідчого слідчого відділення Звенигородського РВ (з обслуговування Звенигородського району та м. Ватутіне) УМВС (на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку основного працівника ОСОБА_2 ) 06 листопада 2015 року звільнено в запас Збройних Сил України за пунктом 64 г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, згідно Закону України Про Національну поліцію.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі № 823/5357/15, яке залишене без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016 та постановою Верховного Суду від 20.05.2019, визнано протиправним та скасовано наказ голови ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 312 о/с від 06 листопада 2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за пунктом 64 г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, підполковника міліції ОСОБА_1 (М-075786) слідчого слідчого відділення Звенигородського РВ (з обслуговування Звенигородського району та м. Ватутіне) УМВС України в Черкаській області.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області вирішити питання щодо прийняття ОСОБА_1 на службу до Національної поліції України відповідно до пункту 9 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію.

Наказом УМВС України в Черкаській області від 21.10.2019 № 358 о/с на виконання вказаних судових рішень поновлено позивача на посаді слідчого слідчого відділення Звенигородського РВ (з обслуговування Звенигородського району та м. Ватутіне) УМВС України в Черкаській області з 07.11.2015.

Також вказаним наказом позивача звільнено з органів внутрішніх справ в запас ЗСУ за п. 64 Ж (за власним бажанням).

Вислуга років позивача у наказі від 21.10.2019 № 358 о/с визначена 23 роки 00 місяців 14 днів календарна та 25 років 03 місяці 00 днів пільгова.

22.06.2022 позивач подав відповідачеві заяву, в якій просив підготувати та направили ГУ ПФУ в Черкаській області подання для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. б-д ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

До заяви позивач додав копії: наказу про звільнення № 358 о/с; паспорта та РНОКПП позивача; чорнобильського посвідчення; картки реквізитів банківського рахунку.

Листом від 29.06.2022 № 33/44/1-1022 відповідач повідомив про відсутність підстав для позитивного вирішення вищевказаного питання.

Підставою вказано, що згідно постанови КМУ від 16.09.2015 № 730 утворено територіальні органи Національної поліції та ліквідовано територіальні органи МВС. 06.11.2015 усі працівники звільнені з органів внутрішніх справ. При цьому, період з 07.11.2015 до 15.09.2017 є періодом часу, коли позивач не виконував обов`язки служби, а тому зарахування до вислуги років служби в ОВС з 07.11.2015 не передбачено.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 2262-XII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. б ч.1 ст.1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту;

На підставі п. а ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б - д, ж статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби - з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Суд зазначає, що можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а та підтриманий Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII, колегія суддів у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а відступила від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Таким чином, пільгова вислуга має враховуватися при призначенні пенсій згідно з пунктом а ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до наказу УМВС України в Черкаській області від 21.10.2019 № 358 о/с вислуга років позивача станом на час звільнення становить 23 роки 00 місяців 14 днів календарна та 25 років 03 місяці 00 днів пільгова.

Вказаний наказ станом на час розгляду справи є чинним та у встановленому порядку не скасований, а тому доводи відповідача про відсутність у позивача зазначеної в ньому вислуги суд вважає необґрунтованими.

Тому з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові обєднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та постанови Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, суд дійшов висновку, що позивач має достатню вислугу років (25 років), необхідну для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Процедуру організації в МВС України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи, зокрема, з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом № 2262-ХІІ, визначає Інструкція про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та з інших соціальних питань, затверджена наказом МВС України від 17.09.2018 № 760 (далі Інструкція № 760).

Відповідно до абз. 4 п. 3 розділу І Інструкції № 760 уповноважені структурні підрозділи - визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 760 уповноважені структурні підрозділи організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій; ведуть облік осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Положення про сектор із соціально-гуманітарних питань державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області, основним його завданням є проведення роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії та отримання пільг пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей.

Таким чином, на відповідача покладені повноваження проведення роботи щодо підготовки документів для призначення пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Пунктами 12 і 13 Порядку № 3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку. Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку. Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

За правилами п. п. 17-18 Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру вирішення питання щодо призначення особі пенсії за вислугу років.

На підставі п.п.2, 3, 4, 8 Розділу ІІІ Положення про сектор із соціально-гуманітарних питань державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області функціями сектору є: здійснення прийому документів від осіб, які набули права на пенсію, заяв та документів; перевірка правильності оформлення документів для призначення пенсії; підготовка документів для призначення пенсії; направлення до уповноваженого структурного підрозділу МВС матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсії.

Отже, до компетенції відповідача належить прийняття від позивача документів, формування відповідного пакету документів для призначення пенсії та направлення до уповноваженого структурного підрозділу МВС відповідних матеріалів щодо призначення пенсії.

Питання про призначення чи відмову у призначенні пенсії за вислугу років вирішується територіальним органом Пенсійного фонду України лише після отримання від уповноваженого структурного підрозділу передбаченого законодавством пакету документів та подання.

Як встановив суд, позивач має достатню вислугу років для призначення йому пенсії відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, а тому суд вважає протиправними дії відповідача щодо відмови в оформленні та направленні до уповноваженого структурного підрозділу МВС України матеріалів про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку належить зобов`язати державну установу Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області оформити та направити до уповноваженого структурного підрозділу МВС України матеріали про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області щодо відмови в оформленні та направленні до уповноваженого структурного підрозділу МВС України матеріалів про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язати державну установу Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області оформити та направити до уповноваженого структурного підрозділу МВС України матеріали про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач державна установа Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області (18009, м. Черкаси, вул. Грузиненка, 1, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 03.10.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК