Справа № 440/5761/22
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/5761/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2021 року Головне управління ДПС у Полтавській області (надалі також позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі також - відповідач) про стягнення податкового боргу в загальному розмірі 198840,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб, який виник внаслідок несплати відповідачем самостійно узгоджених податкових зобов`язань по податкових деклараціях з орендної плати, нарахованої пені та податкового повідомлення-рішення. Наголошував на дії абз. п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, згідно якого на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02 серпня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову, наголошуючи, що ним жодних податкових повідомлень-рішень чи податкової вимоги не отримувалось, а заявлені суми податкового боргу не охоплюються встановлених Податковим Кодексом України трирічним строком /а.с. 52-59/.

05 жовтня 2022 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача по суті спору в частині нарахування пені /а.с. 93-94/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку як платник податків і зборів.

За відповідачем обліковується податковий борг зі сплати орендної плати з фізичних осіб у загальному розмірі 198840,28 грн /а.с.13-21/.

Відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю за 2018 року від 01.02.2018 № 2226, згідно якої ним самостійно нараховано грошове зобов`язання у розмірі 78563,02 грн (в частині терміну сплати 30.03.2018, 30.04.2018, 30.05.2018, 30.06.2018, 30.07.2018, 30.08.2018, 30.09.2018, 30.10.2018, 30.11.2018, 30.12.2018, 30.01.2019) /а.с. 25/.

Крім того, на підставі акту камеральної перевірки №24761/16-31-56-13/ від 27.09.2019 про результати своєчасності сплати орендної плати за землю контролюючим органом сформоване податкове повідомлення-рішення № від 18.11.2018, яким визначено суму штрафу зі сплати орендної плати у розмірі 21056,75 грн, що направлена на адресу місця реєстрації відповідача та повернулась з відміткою поштового відділення "за закінченням строку зберігання" /а.с. 23-24/.

Також, позивачем з 21.06.2019 розпочато нарахування пені за платежем з орендної плати у зв`язку з несвоєчасною сплатою самостійно визначених позивачем податкових зобов`язань згідно податкових декларацій № від 12.02.2015, № від 11.02.2016, № від 13.02.2017, №2226 від 01.02.2018, що підтверджується даними інтегрованої картки платника /а.с. 15/.

Посилаючись на несплату відповідачем податкового зобов`язання у строки, визначені Податковим кодексом України, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Як визначено абзацом першим пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

А відповідно до пункту 287.5 статті 287 Податкового кодексу України, податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В частині тверджень відповідача про недотримання ГУ ДПС в Полтавській області трирічного строку, суд наголошує на наступному.

Відповідно до приписів п.п 14.1.162. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. п. 129.1.1. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річні облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (п. 129.4. ст. 12і Податкового кодексу України).

Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року N 422 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України - 20 травня 2016 року за N 751/28881).

Пункт 1 підрозділу 7 Розділу III, передбачає, що нарахування пені розпочинається після закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу. При нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Податковим кодексом України; у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролююча органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COV1D-19)" від 30 березня 2020 року N 540-ІХ внесено зміни до ПК України, зокрема підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-2, відповідно до абз. 4 якого передбачено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно розрахунку виникнення податкової заборгованості, який позивачем долучений до матеріалів позовної заяви, початок виникнення податкового боргу - 30.03.2018.

Крім того, 21.06.2019 зараховано 41382,34 грн (сплата суми податків і зборів платіжне доручення №@2PL446343 від 21.06.2019,) що призвело до виникнення пені, яка відображена в інтегрованій картці платника податку. Подальше погашення податкового боргу, який існував станом на 30.03.2018, призводило до виникнення пені в періоді такого погашення, а тому безпідставними є посилання відповідача на пропуск строків стягнення податкового боргу, визначених ст. 102 ПК України.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми "Ф" №367-23 від 26.10.2015, що повернулась з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 29/.

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті.

Пунктом 42.2 тієї ж статті встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

В силу 42.5 статті 42 того ж кодексу у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З огляду на приписи наведених норм, податкова вимога вважається врученою відповідачу.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з приписами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

В свою чергу, суд наголошує, що відповідачем помилково стверджується, що підставою для нарахування вказаних вище сум грошового зобов`язання послугував договір оренди землі від 11.01.2008, а відтак, на думку відповідача, у зв`язку із визнанням судом недійсним договору оренди земельної ділянки, то у позивача відсутні підстави для звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу.

Суд звертає увагу, що дійною підставою здійснених позивачем нарахувань суми податкового боргу є подані відповідачем податкові декларації та визначені у них суми податкового зобов`язання, що не були своєчасно сплачені ФОП ОСОБА_1 .

З моменту виникнення податкового боргу по дату подання позову уточнені декларації (розрахунки) з орендної плати від ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу не надходили.

Із заявами про списання податкової заборгованості з орендної плати з урахуванням рішення Господарського суду Полтавської області від 13.11.2020 у справі №917/746/20 відповідач до позивача не звертався.

Податкова вимога від 26.10.2015 №367-23 відповідачем не оскаржувалась.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підставою для звернення позивача із позовом є наявність узгодженої суми податкового боргу відповідача.

В той же час, відповідач не був позбавлений права звернутися у порядку передбаченому чинним законодавством до позивача з уточненими деклараціями (розрахунками) з метою зменшення суми задекларованих податкових зобов`язань.

Щодо посилань відповідача на висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №814/642/17, то суд зазначає, що вони не є релевантними до правових відносин, які є предметом розгляду у справі, що розглядається. Оскільки у справі №814/642/17 як апеляційним так і касаційним судом було зазначено про те, що контролюючим органом при обрахунку податкового боргу не було взято до уваги уточнюючі податкові декларації з плати за землю, якими відповідач зменшив податкове зобов`язання по орендній платі за землю. В той же час, у справі, що розглядається відповідачем не було подано уточнюючих податкових декларацій.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що позивачем доведено наявність узгодженої суми податкового боргу, а відповідачем не оскаржено податкову вимогу та не подано уточнюючих декларацій (розрахунків) по раніше задекларованих податкових зобов`язаннях, а відтак не спростовано наявності узгодженої податкової заборгованості, суд доходить висновку, що позовна вимога до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 198840,28 грн за податковим боргом з орендної плати заявлена позивачем правомірно, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 198840,28 грн (сто дев`яносто вісім тисяч вісімсот сорок гривень двадцять вісім копійок) на розрахунковий рахунок0016652, код класифікації доходів бюджету 18010900, отримувач ГУК у Полт.обл/тг с.Терешки/18010900, код отримувача 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський