Справа № 560/1530/21
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1530/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

06 жовтня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.01.2021 №30/03 щодо відмови у призначенні пенсії за віком за нормами та у порядку, встановленому Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби: період військової служби з 12.11.1973 по 11.11.1975, з 25.04.1984 по 20.12.1989 - роботу інструктором організаційного відділу райкому партії, період роботи з 04.07.2001 по 14.04.2006 на посаді голови Новоушицької селищної ради та з 03.04.2007 по 25.12.2008 на посадах головного спеціаліста, заступника керівника-керуючого справами виконавчого апарату; зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести з 28.12.2020 на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 та здійснити нарахування й виплату пенсії, врахувавши до розрахунку заробітну плату, зазначену у довідках від 22.12.2020 №02-05- 97 та №02-05-98.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року позов задоволено частково: визнано протиправним Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.01.2021 № 30/03 про відмову у переведенні позивача з одного виду пенсії на інший; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби позивача періоди з 12.11.1973 по 11.11.1975, з 25.04.1984 по 20.12.1989, з 04.07.2001 по 14.04.2006 та з 03.04.2007 по 25.12.2008; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести позивача з 28.12.2020 на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, після подання позивачем Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), форма якої затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" № 1-3 від 17 січня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що довідкою серії МСЕ №154764 від 10.12.2008 підтверджується, що позивачу довічно встановлено ІІ групу інвалідності з 10.12.2008 (арк. спр. 8).

З 26 грудня 2008 року позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ, обчислену відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

28.12.2020 позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ з урахуванням довідок про заробітну плату від 22.12.2020 № 02-05-97 та № 02-05-98 (арк. спр. 12, 14-15).

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.01.2021 № 30/03 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України від 10.12.2015 № 889-УІІІ "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю необхідного 20-річного стажу державної служби станом на 01.05.2016 (арк. спр. 11).

Листом від 28.01.2021 № 2200-0304-8/5237 відповідач повідомив позивача, що за документами пенсійної справи стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, складає 11 років 6 місяці 14 днів (з 20.12.1989 по 03.07.2001) (арк. спр. 10).

При цьому, на виконання вимог ухвали суду від 16.02.2021, відповідач в письмовій інформації від 01.03.2021 вказав, що періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 14.04.2006 на посаді голови Новоушицької селищної ради та з 03.04.2007 по 25.12.2008 на посадах головного спеціаліста, заступника керівника - керуючого справами виконавчого апарату Новоушицької районної ради не зараховуються до спеціального стажу для визначення права на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII (арк. спр. 27).

Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції мотивув його тим, що позивач досяг пенсійного віку, встановленого Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має страховий стаж понад 30 років, в тому числі понад 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 ЗУ "Про державну службу" №3723-ХІІ. Тобто, позивач має право на призначення пенсії з урахуванням положень пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, тому оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший суперечить положенням чинного законодавства.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідност. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно достатті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, передбачені розділом ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VІІІ .

Так, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 вказаного Законуособі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 3ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 19.12.1993 (Закон №3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першоїстатті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, 01 травня 2016 року набув чинностіЗакон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII(Закон №889-VIII), згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема,Закон України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Тобто, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз.1 ч.1ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, до 01.05.2016 (дата набрання чинностіЗаконом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

- досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

- мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 року, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 №3723-ХІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначенихст. 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно дост. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу"№3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Крім того, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців,ст. 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Тобто, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно дост. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Законом №3723-ХІІ і прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 "Про державну службу") зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а.

Таким чином, із набранням чинності Закону України "Про державну службу" №889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Законодавством передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 мають не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, незалежно від того, чи займали такі особи станом на 01.05.2016 посади державної служби. Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно дост. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав зарахування до стажу державної служби періодів роботи позивача: з 12.11.1973 по 11.11.1975 (2 роки); з 25.04.1984 по 20.12.1989 (5 років 8 місяців) на посаді інструктора організаційного відділу райкому партії; з 04.07.2001 по 14.04.2006 ( 4 роки 9 місяців) на посаді голови Новоушицької селищної ради та з 03.04.2007 по 25.12.2008 (1 рік 8 місяців) на посадах головного спеціаліста, заступника керівника-керуючого справами виконавчого апарату, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст.46 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283.

Згідно з п.3 Порядку до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Також, згідно з частиною 1 статті 2 закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, період проходження строкової військової служби з 12.11.1973 по 11.11.1975 зараховується до стажу державної служби.

Щодо незарахування до стажу державної служби період роботи позивача з 25.04.1984 по 20.12.1989 на посаді інструктора організаційного відділу райкому партії, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283), цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Обставина щодо втрати чинності Порядку №283, у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою № 229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби, судом не враховується, оскільки його норми були чинними на час здобуття позивачем стажу державної служби (далі - Порядок № 229).

Порядок № 229 у пункті 6 містить аналогічну норму, як і в пункті 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII про те, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 здійснюється відповідно до Порядку № 283.

Пунктом 3 Порядку № 283 передбачено, що до державної служби включається також час роботи в організаціях, передбачений абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 № 1049.

В свою чергу, відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Положення № 1049, до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 Кодексу законів про працю України.

За правилами статті 118 Кодексу законів про працю України, до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років зараховується, зокрема, стаж роботи в партійних, профспілкових і комсомольських організаціях на виборних посадах.

Таким чином, законодавством передбачено зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державного службовця, особам які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24.10.1990.

У трудовій книжці позивача зазначено, що Постановою бюро РК КПУ від 17.04.1984, прот. №8, з 25.04.1984 він був затверджений інструктором організаційного відділу райкому партії (арк. спр. 17, зворот), тому ця посада вважається виборною (обрання здійснювалось колегіальним органом - бюро). У зв`язку з цим, період роботи позивача з 25.04.1984 по 20.12.1989 на посаді інструктора організаційного відділу райкому партії також слід зарахувати до стажу державної служби.

Суд вважає необгрунтованим висновок відповідача про незарахування до стажу державної служби періоду роботи позивача з 04.07.2001 по 14.04.2006 на посаді голови Новоушицької селищної ради та з 03.04.2007 по 25.12.2008 на посадах головного спеціаліста, заступника керівника-керуючого справами виконавчого апарату, суд зазначає наступне.

За змістом п. 4 Порядку про обчислення державної служби №229 від 25 березня 2016 року до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Відповідно до статті 22 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, період проходження служби в органах місцевого самоврядування має зарахуватися до стажу державної служби, який дає правона пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року по справі № 735/939/17 (адміністративне провадження №К/9901/2444/17).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач досяг пенсійного віку, встановленого законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має страховий стаж понад 30 років, в тому числі понад 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 ЗУ "Про державну службу" №3723-ХІІ.

Відтак, позивач має право на призначення пенсії з урахуванням положень пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, тому оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший суперечить положенням чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.