Справа № 686/14782/22
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/278/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., представника позивача Яцишина А.О., представника відповідача Миколюка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу №686/14782/22 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з паркування управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспекції з паркування управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення. На обґрунтування вимог вказує, що 30.06.2022 року винесено постанову серії РАП №661930880, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 680 грн. за недотримання вимог п. 15.9 «г» ПДР України та ЗУ «Про дорожній рух», за здійснення зупинки тз на пішохідному переході. ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, вважає що відсутня його вина, оскільки це була вимушена зупинка, здійснена у стані крайньої необхідності, а тому просить постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

21.07.2022 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

05.08.2022 року представником відповідача надано відзив на позов, проти позову заперечує, вважає винесену постанову підставною та обгрунтованою, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

16.08.2022 року позивачем надано відповідь на відзив, вважає що існують підстави для скасування постанови, оскільки відповідачем не було подано жодних заперечень, що вимушена зупинка була здійснена в стані крайньої необхідності.

08.09.2022 року справу призначено до слухання по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просить їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.06.2022 року винесено постанову серії РАП №661930880, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 680 грн. за недотримання вимог п. 15.9 «г» ПДР України та ЗУ «Про дорожній рух», за здійснення о 12.12 год. в м. Хмельницькому по вул. Грушевського 72 зупинки тз ВАЗ 2105 НОМЕР_1 на пішохідному переході.

Дані обставини підтверджуються копією постанови, наявною в матеріалах справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно п. 11 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

П. 15.9 «г» ПДР України передбачено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Позивач в своїх поясненнях вказує, що має проблеми зі здоров`ям, у нього нетримання сечі і йому потрібно було у туалет, який знаходиться саме у парку Шевченка, оскільки пошук місця для зупинки тривав довго, а всі місця для зупинки для осіб з інвалідністю були зайняті автомобілями, у яких була відсутня відповідна відмітка, то він змушений був здійснити зупинку біля пішохідного переходу, який поблизу громадського туалету. Вважає, що інспектор виніс надто суворе покарання, що не відповідає обставинам справи.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, представник відповідача у своїх поясненнях та у поданому відзиві зазначає, що винесена постанова є підставною та обгрунтованою, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що з поданих фотозаписів з місця події чітко встановлюється факт вчинення і визнання інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 , яке водій усвідомлював та визнавав, а тому відсутні підстави для скасування постанови.

Суд, вивчивши подані докази та врахувавши пояснення сторін вважає, що до позивача можливо застосувати ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, оскільки хоч і в діях позивача наявний формальний склад інкримінованого правопорушення, однак із врахуванням обставин справи, постанову РАП №661930880 від 30.06.2022 р. слід скасувати та оголосити ОСОБА_1 усне зауваження. Провадження по справі закрити.

Керуючись ст. ст. 242; 243; 244, 286 КАСУ, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Скасувати Постанову серії РАП №661930880 від 30.06.2022 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 .

Застосувати до порушника ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

На рішення суду може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя