Справа № 200/1076/22
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року Справа№200/1076/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення суми інфляційних збитків, -

В С Т А Н О В И В:

19.01.2022 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Січових Стрільців, 17) про стягнення суми інфляційних збитків за прострочення виплати гарантованого відшкодування за вкладом за період грудень 2014 року - жовтень 2021 року у розмірі 280 510,32 грн. та три відсотки річних від простроченої суми за період з 21 листопада 2014 року по 07 листопада 2021 року включно в розмірі 40 351,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 липня 2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - ПАТ «КБ «УФС») був укладений Договорів банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» №43874, за умовами якого ПАТ «КБ «УФС» прийняв від ОСОБА_1 на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 190 000,00 гривень у тимчасове строкове користування до 04 серпня 2014 року та зобов`язався сплачувати проценти за його користування у розмірі 19,75 процентів річних.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 14 серпня 2014 року №491 «Про віднесення ПАТ «КБ «УФС» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14 серпня 2014 року прийнято рішення за № 69 про запровадження з 15 серпня 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «УФС» - Гончарова С.І.

Постановою Правління Національного банку України від 10 листопада 2014 року №717 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «УФС». На виконання цієї постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) було прийнято рішення від 13 листопада 2014 року № 119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Цим рішенням з 13 листопада 2014 року розпочато процедуру ліквідації цього Банку та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку Гончарова С.І.

Виплату коштів вкладникам ПАТ «КБ «УФС» розпочато 21 листопада 2014 року, про шо було розміщено інформацію на офіційному сайті Фонду.

Одразу після початку процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» Христенко Д.С. звернувся до відділення Банка-агента - ПАТ «АЛБФА-БАНК» за отриманням гарантованого відшкодування за вкладом. Проте, виплата відшкодування здійснена не була з причини відсутності інформації про ОСОБА_2 в Загальному реєстрі вкладників ПАТ «КБ «УФС», які мають право на відшкодування за вкладом за рахунок Фонду.

У зв`язку з цим ОСОБА_2 звернувся до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, на яку уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончаров С.І. листом від 26 грудня 2014 року за №001/4445 повідомив ОСОБА_2 , що договір банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 04.07.2014 №43874, операції з внесення та перерахування грошових коштів на рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними.

23 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся безпосередньо до Фонду із Заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, та про повідомлення, чи включено його до реєстру вкладників для здійснення виплат за вкладами у ПАТ «КБ «УФС». Ця заява залишена Фондом без відповіді та задоволення.

Після цього ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду за захистом своїх прав. Судовими рішеннями дії та/або бездіяльність Фонду та уповноваженої особи Фонду визнані незаконними (протиправними).

Проте, лише 08 листопада 2021 року Фонд перерахував грошові кошти у розмірі 193 055,97 грн. на рахунок Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).

Отже, Фонд виплатив ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за вкладом із простроченням майже у сім років.

Позивач вказує, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу: 3 % річних за весь час прострочення в сумі 40 351,34 грн. та збитки від інфляції в сумі 280 510,32 грн.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24.06.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З 20.07.2022 року по 19.08.2022 року, з 26.08.2022 року по 24.09.2022 року суддя перебувала у відпустці. Зважаючи на вихід судді з відпустки 26.09.2022 року, справу розглянуто у розумний строк після виникнення можливості для цього.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав того, що у позивача та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні договірні відносини, оскільки свої обов`язки останній здійснює на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним нормативним актом, певні строки виплати суми відшкодування коштів за вкладами даним Законом не встановлені.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту серії НОМЕР_2 .

04 липня 2014 року між ОСОБА_1 , як вкладником та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - ПАТ «КБ «Український фінансовий світ») укладений письмовий договір банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 43874 про тимчасове строкове користування банком до 04.08.2014 року коштами в сумі 190000,00 грн.

Згідно п. 1.3 договору датою внесення грошових коштів вкладником є дата надходження грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок в банку.

Відповідно до підпунктів 2.1.2, 2.1.3 пункту 2.1 договору, Банк зобов`язується при настанні дати повернення вкладу, при зверненні вкладника до банку за отриманням вкладу або в день розірвання цього договору, повернути Вкладнику суму вкладу та нараховані в порядку, встановленому п.2.1.4 цього договору, але не сплачені проценти, шляхом передбаченим чинним законодавством України (готівкою перерахування на інший рахунок Вкладника за письмовим розпорядженням вкладника тощо).

Факт внесення позивачем на вкладний (депозитний) рахунок у банку грошових коштів у розмірі 190000,00 грн. підтверджується наявною у матеріалах справи копією квитанції від 04 липня 2014 року № TR.58171.699.323.

28 травня 2015 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №826/3243/15, яка набрала чинності 15 червня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) "Планер" № 43874, укладеного 04 липня 2014 року між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Український фінансовий світ" ().

Визнано протиправним та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) "Планер" № 43874, укладеного 04 липня 2014 року між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (код за ), оформлене наказом від 18 листопада 2014 року № 6.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича щодо невключення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до переліку вкладників, які мають права на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" () за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договору банківського вкладу (депозиту) "Планер" від 04 липня 2014 року № 43874.

Зобов`язано уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" () за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позов в іншій частині залишено без задоволення.

Судовим рішенням у справі 826/3243/15встановлені, зокрема, такі обставини.

Постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2014 року № 491 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" до категорії неплатоспроможних" ПАТ "КБ "УФС" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 14 серпня 2014 року № 69 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "УФС" із 15 серпня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Гончарова Сергія Івановича.

Постановою Правління Національного банку України від 10 листопада 2014 року № 717 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" відкликано банківську ліцензію ПАТ "КБ "УФС".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13 листопада 2014 року № 119 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "УФС" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "УФС" з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання із 13 листопада 2014 року. Призначено уповноважену особу Фонду строком на один рік із 13 листопада 2014 року по 12 листопада 2015 року включно.

Листом від 26 грудня 2014 року № 001/4445 довірену особу позивача повідомлено, що за результатами проведеної перевірки виявлено правочини, які є недійсними (нікчемними). Зазначено, що позивачем вчинено правочин виключно з метою штучного створення обов`язку Фонду щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів. Правочин спрямований на задоволення державними коштами. У зв`язку з викладеним, договір та операції з внесення та перерахування грошових коштів на рахунку, відкритому на виконання договору, є нікчемними відповідно до ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) та ст. 228 Цивільного кодексу України" (далі - ЦК України).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року у справі №200/2345/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 17 ) щодо невиплати ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за договором банківського вкладу (депозиту) "Планер" № 43874 від 04 липня 2014 року.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 17 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) кошти у розмірі 193055,97 грн. за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу №43874 від 04 липня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк "Український фінансовий світ".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 17 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1930,56 грн.

27 жовтня 2020 року постановою Першого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року в справі № 200/2345/20-а - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року в справі № 200/2345/20-а -залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 26 травня 2021 року касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі №200/2345/20-а залишено без змін.

Судовим рішенням у справі №200/2345/20-а встановлені, зокрема, такі обставини.

24 грудня 2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ "КБ "УФС" "Планер" від 04.07.2014 року №43874.

12 червня 2019 року відповідач надав відповідь листом за №30-036-10131/19, за якою Київською місцевою прокуратурою №6 відкрито кримінальне провадження №0000066 від 06.03.2018 року. Постановою від 21.03.2018 року у зазначеному кримінальному провадженні кошти, розміщені на рахунку в ПАТ "КБ "УФС" визнано речовими доказами, внаслідок чого посадовим особам ПАТ "КБ "УФС" заборонено відчужувати, розпоряджатись та використовувати зазначені кошти. Крім того, слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві поданою заявою Фонду здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000117 від 12.06.2017 року.

У зазначеному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.05.2019 року накладено арешт на гарантовану суму відшкодування за вкладом позивача. Крім того, зазначено про те, що 05.06.2019 року уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" подано документи державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи. У зв`язку з цим повідомлено, що завершення 05.06.2019 року виплати гарантованих сум відшкодування коштів вкладникам ПАТ "КБ "УФС").

Згідно ухвали Печерського районного суду м.Києва від 03.05.2019 справа №757/21167/19-к сума залишку на рахунку позивача складає 193055,97 грн.

11 листопада 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №200/2345/20-а.

03 грудня 2020 року постановою старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Шереметом О.В. було відкрито виконавче провадження № 63807325 щодо примусового стягнення 193 055,97 гривень.

12 лютого 2021 року на адресу Фонду було направлено адвокатський запит № 02-02/21 про надання відомостей щодо виконання рішення суду у справі №200/2345/20-а, на який Фонд листом від 15 березня 2021 року відповів, що виконавчі документи перебувають на примусовому виконанні у Шевченківському РВ ДВС у місті Києві.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року було застосовано судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №200/2345/20-а шляхом зобов`язання Фонду подати до суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року у справі №200/2345/20-а у місячний строк з дня отримання копії цієї постанови.

Листом від 10 листопада 2021 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив Шевченківській РВ ДВС у місті Києві про фактичне виконання рішення згідно з виконавчим документом шляхом перерахування суми боргу на рахунок Шевченківського РВ ДВС у м. Києві в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відповідно до ПД №3515, 3516, 3517 від 08.11.2021.

Позивач вважає, що у зв`язку із порушенням строків виплати гарантованої суми відшкодування за період грудень 2014 року - жовтень 2021 року у розмірі 280 510,32 грн. та три відсотки річних від простроченої суми за період з 21 листопада 2014 року по 07 листопада 2021 року включно в розмірі 40 351,34 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд виходить з наступного.

Правовідносини стосовно встановлення правових, фінансових та організаційних засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону № 4452-VI тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону № 4452-VI є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону № 4452-VI врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

За змістом ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 4452-VI основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною цієї ж статті закону, серед яких, зокрема: ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення; рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з положеннями ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Гарантії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є гарантіями держави, передбаченими Законом № 4452-VI, для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися державні кошти. Тому рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодувань сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків.

Акти, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч.1 та 2 ст. 55 Конституції України. Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно- правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 54 Закону № 4452-VI рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб`єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

Частиною 2 ст. 6 Конституції України визначено, що органи судової влади здійснюють свої повноваження в установлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч.2 ст. 4 Закону № 4452-VI).

Отже Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання звернуті до Фонду, стосуються безпосередньо правомірності дій останнього пов`язаних з виплатою відшкодування за вкладами, відповідно також підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15, від 13 березня 2019 року у справі № 636/99/17-ц, від 10 квітня 2019 р. у справі № 761/10730/8, від 13 листопада 2019 року у справі № 761/2987/18-ц та в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року по справі № 199/7551/17-ц.

Відповідно до частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У свою чергу, за змістом положень статей 524, 533-535 та 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та інфляційної складової входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 Цивільного кодексу України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Крім того, підставою застосування передбаченої ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Суд зазначає, що положення статті 625 Цивільного кодексу України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, до правовідносин позивача з Фондом не застосовуються.

Так, згідно зі статтею 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

В даному випадку у спірних правовідносинах Фонд є суб`єктом владних повноважень і майнові відносини між сторонами засновані на адміністративному підпорядкуванні, тому стаття 625 Цивільного кодексу України на ці відносини не поширюється.

Боржником за договором банківського вкладу із позивачем є Банк, а не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб чи його уповноважена особа.

Уповноважена особа призначається у процедурі запровадження тимчасової адміністрації та/або ліквідації банків як процедур виведення неплатоспроможних банків з ринку у порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

За змістом даного Закону на Фонд та уповноважену особу Фонду не покладається відповідальність за невиконання банками, які були стороною у договірних відносинах із вкладниками, їх грошових зобов`язань поза межами дії договорів вкладів.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову щодо стягнення з Фонду на користь позивача інфляційних витрат.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України від 12.05.1991 №1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон №1023-XII) цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Відповідно до вказаної норми Закону пеня як вид забезпечення виконання зобов`язання може застосовуватися лише у договірних правовідносинах між виконавцем та споживачем, однак позивач як клієнт банку і відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - в жодні договірні відносини не вступали. Відповідач не є виконавцем будь-яких робіт чи послуг, а позивач не є їх споживачем.

Суд зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є фінансовою установою, яка надає фінансові послуги, оскільки, відповідно до частини першої статті 3 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», він є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Враховуючи, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не вступав з позивачем в жодні договірні відносини та під час тимчасової адміністрації не передбачено можливість нарахування штрафних санкцій (п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Отже, надаючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не має фінансових зобов`язань перед позивачем, а проценти, інфляційні втрати та пеня, про які позивач вказує в позовних вимогах не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки це суперечать положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та вказаним законом не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з невиплатою (несвоєчасною виплатою) банком-агентом гарантованих сум відшкодування, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись ст. 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 271, 272 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Січових Стрільців, 17) про стягнення суми інфляційних збитків за прострочення виплати гарантованого відшкодування за вкладом за період грудень 2014 року - жовтень 2021 року у розмірі 280 510,32 грн. та три відсотки річних від простроченої суми за період з 21 листопада 2014 року по 07 листопада 2021 року включно в розмірі 40 351,34 грн. - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Мозговая