Справа № 160/8756/22
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2022 року Справа № 160/8756/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області: зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 необхідного для призначення пенсії, період роботи ОСОБА_1 з 01.06.1984 року по 26.10.1997 року у колгоспі 40-ліття Жовтня, якій було 28.04.1992 року перейменовано в КСП Долинський, і період роботи ОСОБА_1 з 24.11.2001 року по 25.04.2002 року в ТОВ Алекс, та призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 робіт з шкідливими та тяжкими умовами праці, починаючі з 18.03.2021 року, тобто з дня досягнення ОСОБА_1 віку 57 років.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 27.08.2022 припадає на вихідний день (субота) та перебування судді у відпустці, у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем 05.09.2022р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 03.10.1990 року по 23.12.1990 року включно, з 16.01.1990 року по 13.07.1992 року включно, з 09.09.2002 року по 15.01.2003 року включно, з 16.01.2003 року по 30.08.2006 року включно, працював за професією машиніста бульдозера у кар`єрі гірничого виробництва Вільногірського гірничо-металургійного комбінату, та з 16.04.2018 року по 09.06.2019 року працював машиністом трубоукладача в філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» AT «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», тобто виконував роботи, які відносилися робіт з шкідливими та тяжкими умовами праці встановленими Списком № 2. Загальний період вищевказаних робіт складає: 8 років 7 місяців 10 днів.
Також з 01.04.1993 року по 11.11.1993 року включно, з 12.06.1996 року по 06.08.1998 року включно, ОСОБА_1 працював сепараторником дільниці доведення збагачувальної фабрики Вільногірського гірничо-металургійного комбінату, виконував роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці встановленими Списком № 1. Загальний період вищевказаний робіт складає: 2 роки 9 місяців.
16 червня 2021 року позивач, звернувся до сервісного центру Пенсійного фонду України за місцем свого проживання у м. Вільногірську Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2.
Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області № 62 від 24 червня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вищезазначеної заяви від 16.06.2021 року.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року у справі № 160/11973/21, визнано протиправним рішення головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 24 червня 2021 року № 62 про відмову у призначенні пенсії, яким відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу періоди його роботи, що дають право на отримання пільгової пенсії за Списком № 1 з 01 квітня 1993 року по 11 листопада 1993 року включно, з 12 червня 1996 року по 06 серпня 1998 року включно сепараторником дільниці доведення збагачувальної фабрики Вільногірського гірничо-металургійного комбінату та за Списком № 2 з 03 жовтня 1990 року по 23 грудня 1990 року включно, з 16 січня 1990 року по 13 липня 1992 року включно, з 09 вересня 2002 року по 15 січня 2003 року включно, з 16 січня 2003 року по 30 серпня 2006 року включно за професією машиніста бульдозера у кар`єрі гірничого виробництва Вільногірського гірничо-металургійного комбінату, а також період проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах СРСР з 12 квітня 1982 року по 12 травня 1984 року включно.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди його роботи, що дають право на отримання пільгової пенсії за Списком № 1 з 01 квітня 1993 року по 11 листопада 1993 року включно, з 12 червня 1996 року по 06 серпня 1998 року включно сепараторником дільниці доведення збагачувальної фабрики Вільногірського гірничо-металургійного комбінату та за Списком № 2 з 03 жовтня 1990 року по 23 грудня 1990 року включно, з 16 січня 1990 року по 13 липня 1992 року включно, з 09 вересня 2002 року по 15 січня 2003 року включно, з 16 січня 2003 року по 30 серпня 2006 року включно за професією машиніста бульдозера у кар`єрі гірничого виробництва Вільногірського гірничо-металургійного комбінату, а також період проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах СРСР з 12 квітня 1982 року по 12 травня 1984 року включно.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 16.06.2021 з урахування правової позиції, викладеної у цьому рішенні.

На виконання рішення суду, Головним управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 16.06.2021р. До страхового стажу та стажу роботи на пільгових умовах зараховано спірні періоди та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 05.05.2022 року № 62.

У вказаному оскаржуваному рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано:

- період роботи з 01.06.1984 по 26.10.1997 у колгоспі 40-ліття Жовтня, оскільки відсутня довідка про встановлений та вироблений мінімум трудової участі та довідка про перейменування колгоспу 40-ліття Жовтня в КСП "Долинський";

- період роботи з 20.11.2001 по 25.04.2002 "ООО Алекс", оскільки запис зроблено з порушенням п 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції Ураїни, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993року № 58 (нечитабельна печатка), а довідка надана заявником не зареєстрована і не містить підстави видачі.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058~IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Абзацом 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ст.62 Закону №1788-XII та ч.1 ст.48 КЗпП України, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58 (далі Інструкція № 58), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції № 58).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення" визначено право на пільгове пенсійне забезпечення особам, які мають на день введення в дію цього Закону (на 1 січня 1992 року) стаж на роботах, що давали право на пенсію на пільгових умовах.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (надалі Порядок № 18-1).

Пунктом 11 Порядку № 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Так у п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до вказаного вище Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами п.3 Порядку №637 в редакції станом на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду України, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року.

Таким чином, системний аналіз зазначених положень, дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Також, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Також суд зазначає, що в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 Верховний Суд вказав, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

З огляду на діючі норми, законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16-а.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював з 01.06.1984 року по 26.10.1997 року в колгоспі 40-річчя Жовтня, якій було перейменовано в КСП «Долинський», що підтверджується записами в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 01.06.1984р.

Так, на аркушах 18-19 трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 01.06.1984р., чітко зазначено про кількість виконання позивачем річних мінімумів участі в колективному господарстві з 1984 року по 1997 рік включно, а саме зазначено, що позивач відпрацював:

- за 1984 рік - встановлено мінімум за рік - 280, вироблено 346,

- за 1985 рік - встановлено мінімум за рік - 280, вироблено 308,

- за 1986 рік - встановлено мінімум за рік - 280, вироблено 314,

- за 1987 рік - встановлено мінімум за рік - 280, вироблено 324,

- за 1988 рік - встановлено мінімум за рік - 280, вироблено 316,

- за 1989 рік - встановлено мінімум за рік - 270, вироблено 314,

- за 1990 рік - встановлено мінімум за рік - 270, вироблено 312,

- за 1991 рік - встановлено мінімум за рік - 270, вироблено 315,

- за 1992 рік - встановлено мінімум за рік - 270, вироблено 303;

- за 1993 рік - встановлено мінімум за рік - 270, вироблено 308,

- за 1994 рік - встановлено мінімум за рік - 270, вироблено 318,

- за 1995 рік - встановлено мінімум за рік - 270, вироблено 315,

- за 1996 рік - встановлено мінімум за рік - 270, вироблено 327,

- за 1997 рік - встановлено мінімум за рік - 220, вироблено 281.

Отже, судом встановлено, що позивач фактично у спірний період відпрацював в повному обсязі кількість відпрацьованих мінімумів трудової участі за рік.

Таким чином, належними документами, а саме трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 01.06.1984р., підтверджено, що позивач дійсно в період з 01.06.1984 року по 26.10.1997 року працював в колгоспі 40-річчя Жовтня, якій було перейменовано в КСП «Долинський». При цьому, у п.2 зазначеної трудової книжки також зазначено про перейменування колгоспу в КСП «Долинський» із посиланням на відповідний наказ. Вказані записи скріплено печатками підприємства.

Щодо нечіткості відтиску печатки, то сама по собі нечіткість відтиску печатки на запису про трудовий стаж позивача в період з 20.11.2001 року по 25.04.2002 року в ТОВ «Алекс» не робить цей запис недійсним, оскільки відповідальність за належне оформлення зазначеного запису у трудовій книжці, покладалися на керівника підприємства де він працював.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 року №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Вказану позицію підтримує Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 року по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного стажу його роботи з 01.06.1984 року по 26.10.1997 року у колгоспі 40-ліття Жовтня, який було 28.04.1992 року перейменовано в КСП Долинський, і період роботи з 24.11.2001 року по 25.04.2002 року в ТОВ Алекс, оскільки стаж роботи позивача підтверджено відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що відповідач при винесенні рішення про відмову у призначенні пенсії від 05.05.2022 року № 62 діяв не на підставах та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні питання щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд виходить із того, що відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, на підставі частини другої статті 9 КАС України, оскільки оскаржуване рішення від 05.05.2022 року № 62 є протиправним та підлягає скасуванню, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.06.1984 року по 26.10.1997 року у колгоспі 40-ліття Жовтня, якій було 28.04.1992 року перейменовано в КСП Долинський, і період роботи з 24.11.2001 року по 25.04.2002 року в ТОВ Алекс.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити та нарахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає, що спірне рішення відповідача прийняте без повного з`ясування обставин справи та інших документів наданих позивачем, самостійно здійснивши розрахунок стажу позивача для призначення пенсії, суд перебере на себе повноваження Пенсійного фонду, який наділений дискреційними повноваженнями на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), що є неприпустимим, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної вимоги.

Також на даному етапі зазначена вимога позивача є передчасною.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками викладеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.10.2019р. по справі №804/3646/18.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При цьому, з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: - з 01.06.1984 року по 26.10.1997 року у колгоспі 40-ліття Жовтня, якій було 28.04.1992 року перейменовано в КСП Долинський, - з 24.11.2001 року по 25.04.2002 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Алекс» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з врахуванням висновків суду в даній справі.

Суд звертає увагу, що відповідач у відзиві на позов також зазначає, що належним способом захисту прав позивача буде повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору відповідно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий 27.11.2000 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 05.05.2022 року № 62 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи: - з 01.06.1984 року по 26.10.1997 року у колгоспі 40-ліття Жовтня, якій було 28.04.1992 року перейменовано в КСП Долинський, - з 24.11.2001 року по 25.04.2002 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Алекс».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з врахуванням висновків суду в даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий 27.11.2000 року) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496,20грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова