Справа № 260/2264/22
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/2264/22 пров. № А/857/13190/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С. П. Кушик Ю.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року у справі № 260/2264/22 за адміністративним позовом Ужгородської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

місце ухвалення судового рішення м. Ужгород
Розгляд справи здійснено за правиламиокремого позовного провадження
суддя у І інстанціїДору Ю.Ю.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Ужгородська міська рада звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 13.06.2022 року ВП № 67431095 про повторне накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення суду на Ужгородську міську раду у розмірі 10200,00 та закриття виконавчого провадження № ВП 67431095 у справі № 260/192/21 у зв`язку з його повним виконанням.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року у задоволенні вказаного адміністративного позову- відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що 09.11.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67431095. Державний виконавець в своїй постанові від 13.06.2022 року про повторне накладення штрафу констатує, що рішення суду боржником не виконано. В порядок денний 2 пленарного засідання ХІІ сесії VIII скликання Ужгородської міської ради було включено проект рішення щодо виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 року у справі №260/192/21 про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника міського голови та включення його до складу виконавчого комітету Ужгородської міської ради VII скликання, однак засідання призначене на 18.11.2021 року не відбулося у зв`язку з відсутністю кворуму. Вказане вище питання було розглянуте на черговій сесії Ужгородської міської ради, яке відбулося 29.11.2021 року. Того ж числа прийнято рішення №532 від 29.11.2021 року «Про виконання рішення суду» Поновлено ОСОБА_1 з 29.09.2020 року на посаді першого заступника міського голови та включити його, в порядку ч.3 ст.51 ЗУ «Про місцеве самоврядування», до складу виконавчого комітету Ужгородської міської ради VII скликання. Про це було повідомлено Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області, Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, з допуском до роботи 22.06.2022року, про що стягувача було повідомлено.

Відтак, вважає постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 13.06.2022 року ВП № 67431095 про повторне накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення суду на Ужгородську міську раду у розмірі 10200,00 протиправною.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Третя особа своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повісток на електронні пошти зазначених учасників справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Відповідач та третя особа в судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

Позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття уповноваженого представника в судове засідання 06.10.2022 року, через зайнятість в іншому процесі. Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає, що відповідачем у даній справі є суб`єкт владних повноважень, інтереси якого представляє голова відповідної ради або інші уповноважені ним особи. Подаючи клопотання до суду про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості уповноваженого представника, відповідач не надав суду доказів неможливості прибуття до суду законного представника, яким в даному випадку є голова міської ради та який уповноважений в силу закону представляти інтереси відповідача. Окрім того, відповідачем не надано доказів неможливості уповноваження інших осіб на представництво інтересів відповідача. Повідомлення про призначення розгляду справи було направлено на електронну адресу відповідача 28.09.2022 року, а відтак у відповідача було достатньо часу для вирішення питання щодо належного представництва його інтересів в суді апеляційної інстанції 06.10.2022 року. Направлення клопотання про відкладення розгляду справи в день судового розгляду апеляційної скарги вказує на зловживання відповідачем своїми правами, які чинять перешкоду в належному та своєчасному розгляді справи. Колегія суддів звертає увагу, що згідно положень ст.287 КАС України розгляд вказаної категорії спорів здійснюється у 10 денний строк.

Водночас, колегія суддів враховує, що судом апеляційної інстанції не була визнана обов`язкова участь у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі та не явка позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції вказував на порушення вимог частини сьомої статті 235 Кодексу законів про працю України, а також принципу обов`язковості судового рішення, відповідач до цього часу не виконав рішення Закарпатського окружного суду по справі 260/192/21, оскільки видав розпорядження про поновлення позивача на роботі, але фактичного допуску позивача, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків не відбулось.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09 червня 2021 року Рішенням Закарпатського окружного суду по справі 260/192/21 адміністративний позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі задоволено повністю.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/192/21 від 25.06.2021 року допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді першого заступника міського голови Ужгородської міської ради з 29 вересня 2020 року.

23 вересня 2021 року Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду Рішення Закарпатського окружного суду від 09 червня 2021 року по справі 260/192/21 залишено в силі.

09.11.2021р державним виконавцем Південно- Західного МРУ МЮ відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67431095 з примусового виконання виконавчого листа № 260/192/21, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 05.11.2021 р. про поновлення ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді першого заступника міського голови Ужгородської міської ради з 29 вересня 1020 року, яке належить до виконання боржником Ужгородською міською радою протягом трьох робочих днів.

Виконавчий комітет Ужгородської міської ради листом №36028 від 29.11.2021 року (а.с. 64) повідомив державного виконавця про отримання 10.11.2021року постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 67431095 з примусового виконання виконавчого листа № 260/192/21.. У вказаному листі також було зазначено, що питання про поновлення на посаді ОСОБА_1 буде розглянуте на черговій сесії Ужгородської міської ради, яке відбудеться 29.11.2021року, позаяк засідання призначене на 18.11.2021 року не відбулося у зв`язку з відсутністю кворуму.

29.11.2021 р. державним виконавцем, керуючись статтями 63, 75 Закону Україну «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн на боржника Ужгородську міську раду ВП №67431095, копію постанови направлено боржнику для виконання.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/7673/21 від 19.05.2022 p. у задоволенні позову Ужгородської міської ради до відділу ПВР про визнання протиправною скасування постанови ВП №67431095 від 29.11.2021 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. відмовлено. Суд вказав, що ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-ІІІ, на яку посилається позивач,- регулює загальний порядок прийняття на службу в органи місцевого самоврядування та не стосується порядку виконання судового рішення про поновлення незаконно звільненого працівника. В свою чергу для виконання судового рішення жодних інших рішень будь-яких органів не потрібно.

02.12.2021 року та 07.12.2021року ОСОБА_1 звернувся з листами до державного виконавця у яких повідомив про невиконання судового рішення про поновлення його на роботі, не забезпеченні фактичного допущення до роботи, визначення безпосереднього робочого місця та функціональних обов`язків.

13.12.2021року листом виконавчого комітету Ужгородської міської ради повідомлено державного виконавця про прийняття 29.11.2021року Ужгородською міською радою рішення №532 про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника міського голови Ужгородської міської ради з 29 вересня 1020 року та включення до складу виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Листом №601/03-23 від 17.12.2021року виконавчого комітету Ужгородської міської ради повідомлено ОСОБА_1 , що станом на 14.12.2021року у табельному обліку робочого часу Ужгородської міської ради та її виконавчих органів відсутні відомості про робочі години ОСОБА_1 після 29.11.2021року з огляду на його звільнення 08.12.2020року. Також ОСОБА_1 після 29.11.2021року з огляду на його звільнення 08.12.2020року заробітна плата не нараховувалась та не виплачувалась.

21.12.2021року ОСОБА_1 втретє звернувся з листом до державного виконавця у якому повідомив про невиконання судового рішення про поновлення його на роботі а зокрема вказав про не забезпечення боржником фактичного допущення його до роботи, визначення йому безпосереднього робочого місця та функціональних обов`язків.

13.06.2022 року державним виконавцем Південно- Західного МРУ МЮ відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Гаринець О.І., винесено постанову ВП №67431095 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн на Ужгородську міську раду за повторне невиконання без поважних причин рішення про поновлення ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді першого заступника міського голови Ужгородської міської ради з 29 вересня 1020 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою державного виконавця ВП №67431095 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн, Ужгородська міська рада звернулась до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статі 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Згідно з частиною першою статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Колегія суддів зазначає, що КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення, але частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на дату спірних правовідносин) рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, за приведеною нормою права, рішення суду вважається виконаним за наявності двох обов`язкових елементів: видання наказу або розпорядження про поновлення на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача.

Натомість, як слідує з матеріалів справи записів до трудової книжки ОСОБА_1 про поновлення його на роботі позивачем не внесено.

Доказів ухилення ОСОБА_1 від внесення відповідного запису до його трудової книжки про поновлення його на займаній посаді згідно обумовленого вище рішення суду позивач не надав та не зазначив.

Що ж стосується видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, то колегія суддів зазначає, що видання такого акту індивідуальної дії включає допущення працівника до фактичного виконання ним трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення.

Отже, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи, робочого місця та можливості виконання своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом у постановах від 26 травня 2021 року у справі № 127/1703/19 (провадження № 61-17686св20), від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16 (провадження № 61-29024св18), від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17 (провадження № 61- 12857св18)», від 12 жовтня року 2020 року по справі № 500/424/19.

Натомість, як слідує з численних заяв ОСОБА_1 від 02.12.2021 року, від 07.12.2021року та від 21.12.2021року, позивач не забезпечив фактичного допущення ОСОБА_2 до роботи, не визначив йому безпосереднього робочого місця та функціональних обов`язків.

Викладені у обумовлених заявах ОСОБА_1 обставини щодо забезпечення йому доступу до роботи, робочого місця та можливості виконання своїх обов`язків підтверджуються листом виконавчого комітету Ужгородської міської ради №601/03-23 від 17.12.2021року. Зокрема у вказаному листі зазначено, що у табельному обліку робочого часу Ужгородської міської ради та її виконавчих органів відсутні відомості про робочі години ОСОБА_1 після 29.11.2021року з огляду на його звільнення 08.12.2020року. Також ОСОБА_1 після 29.11.2021року з огляду на його звільнення 08.12.2020року заробітна плата не нараховувалась та не виплачувалась.

Колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ч. 7 ст. 235 КЗпП України).

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його оголошення в судовому засіданні.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Отож, для виконання судового рішення про поновлення працівника (службовця) на посаді (роботі) жодних інших рішень будь-яких колегіальних органів не потрібно.

Для виконання зазначеного судового рішення про поновлення незаконно звільненого працівника на раніше займаній посаді є необхідним:

- видання власником (або уповноваженим органом) відповідного наказу або розпорядження про поновлення працівника (службовця) на відповідній посаді з якої його незаконно звільнено;

- внесення відповідного запису до трудової книжки про поновлення такого працівника (службовця) на раніше займаній посаді;

- забезпечення фактичного доступ такому працівнику (службовцю) до роботи та зокрема до робочого місця та можливості виконання своїх функціональних обов`язків за вказаною посадою.

Натомість, позивач не навів та не надав суду жодних доказів, з яких достеменно вбачалось, що позивачем вжито всіх необхідних заходів для належного виконання судового рішення, яке стосується фактичного поновлення ОСОБА_1 на раніше займаній посаді.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ужгородської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року у справі № 260/2264/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 06 жовтня 2022 року