Справа № 580/303/22
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/303/22 Суддя (судді) першої інстанції: Паламар П.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

за участю секретаря Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Комунального закладу Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради до управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування припису і постанови, за апеляційною скаргою Комунального закладу Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Комунальний заклад Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати припис № 30 від 17.12.2021 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- визнати протиправною та скасувати постанову № 26/916/1 від 28.12.2021 по справі про адміністративне правопорушення;

- постановити окрему ухвалу щодо неправомірних дій начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради ОСОБА_1 і направити її до прокуратури для подальшого реагування.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Доводи апелянта аналогічні викладеним у позовній заяві та обґрунтовані тим, що Комунальний заклад Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради не є суб`єктом містобудування в контексті чинного законодавства та спірних правовідносин. Вказано, що відповідальність за зведення самочинно збудованого об`єкта несе особа, яка здійснила таке будівництво, а відтак, за відсутності належного підтвердження того, що позивач є замовником згаданого будівництва, у посадових осіб відповідача були відсутні підстави для винесення спірних припису та постанови. Крім того, апеляційна скарга вмотивована тим, що висновки посадових осіб про самочинне будівництво під час проведення ремонту з благоустрою території театру є хибними, позаяк такі роботи заплановані не були і організацією, яка проводила капітальний ремонт, не виконувались.

У відзиві управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради зазначено, що на земельній ділянці за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 234 (кадастровий № :04:018:0079), яка знаходиться у постійному користуванні Комунального закладу «Черкаський академічний обласний Український музично драматичний театр імені Т.Г. Шевченка» Черкаської обласної ради, здійснено самочинне будівництво без отримання дозвільних документів, що дають право на виконання таких робіт, а тому оскаржувані припис та постанова винесені правомірно.

Представник Комунального закладу Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

Представник управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін, вказавши на його обґрунтованість та відповідність положенням чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 234 (кадастровий № :04:018:0079) знаходиться у постійному користуванні Комунального закладу «Черкаський академічний обласний Український музично драматичний театр імені Т.Г. Шевченка» Черкаської обласної ради.

17.12.2021 управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради здійснена позапланова перевірка на об`єкті, що розташований за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 234 (кадастровий номер № :04:018:0079) та м. Черкаси, вул. Гоголя, 261 (кадастровий номер № :04:018:0060) щодо дотримання суб`єктом містобудування Комунальним закладом «Черкаський академічний обласний Український музично драматичний театр імені Т.Г. Шевченка» Черкаської обласної ради вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, про що складено акт № 84 від 17.12.2021.

Актом від 17.12.2021 № 84 зафіксовано, що на вищевказаній земельній ділянці виявлено факт самочинного будівництва. За вищевказаною адресою проведені роботи з капітального ремонту об`єкту благоустрою в порушення вимог п. 2.6 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 154 від 23.09.2003. Виконані роботи з будівництва шести бетонних конструкцій орієнтовними розмірами (7,51мх4м; 7,61мх3,51м; 7,74мх3,56м; 8,2мх1,87м; 8,24мх3,53м; 8,34мх3,52м) без відповідного документу, який дає право на виконання будівельних робіт.

За наслідками перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення від 17.12.2021 №29 щодо вчинення директором Комунального закладу Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради, адміністративного правопорушення та припис від 17.12.2021 № 30 про усунення позивачем порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким зобов`язано до 17.02.2022 усунути порушення.

Постановою управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради № 26/916/1 від 28.12.2021 визнано Комунальний заклад Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 89316 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач з звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виконання робіт з будівництва шести бетонних конструкцій на земельній ділянці не передбачено Переліком будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406, а отже дане будівництво без отримання документів, що дають право на виконання будівельних робіт є самочинним.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції за наслідком розгляду даної справи, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 19, 55 Конституції України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI (далі - Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»), Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V, у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основи містобудування», містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в їх взаємозв`язку з положеннями ст. 1 Закону України «Про основи містобудування», суб`єктами містобудівної діяльності визначаються особи (фізичні особи, юридичні особи), які здійснюють діяльність, зазначену у положеннях ст. 1 Закону України «Про основи містобудування».

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Отже, з наведеного слідує, що державний архітектурно-будівельний контроль, як захід, спрямований на дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, здійснюються у відношенні замовників, проектувальників, підрядників та експертних організацій, тобто суб`єктів містобудівної діяльності.

Разом з цим, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абз.2 ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно із п. 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ № 553 від 23.05.2011, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил стосовно Комунального закладу Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради прийнято спірну постанову та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, з метою усунення виявлених порушень та приведення до вимог чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що згаданий об`єкт, на переконання відповідача, самочинного будівництва знаходиться на земельній ділянці за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 234 (кадастровий № :04:018:0079), яка перебуває у постійному користуванні Комунального закладу «Черкаський академічний обласний Український музично драматичний театр імені Т.Г. Шевченка» Черкаської обласної ради.

Поряд з цим, виходячи зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що позивач заперечує здійснення будь-яких дій з будівництва шести бетонних конструкцій орієнтовними розмірами (7,51мх4м; 7,61мх3,51м; 7,74мх3,56м; 8,2мх1,87м; 8,24мх3,53м; 8,34мх3,52м), про які вказано контролюючим органом.

Положеннями ч.ч. 1 - 2 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 73, ч. 2 ст. 74, ч. 1 ст. 76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В свою чергу, управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради не надало жодних доказів, які б відповідали вищевказаним вимогам та доводили те, що позивач є особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 234 (кадастровий № :04:018:0079).

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач, у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не є суб`єктом містобудування, оскільки є лише користувачем згаданої земельної ділянки.

Так, в частині тверджень управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про правомірність спірних постанови та припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та того, що Комунальний заклад Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради є суб`єктом містобудування, в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

В силу п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов`язкові для виконання приписи.

Таким чином, право посадових осіб видавати приписи пов`язано з проведенням перевірок, результатом яких є встановлення порушень у сфері містобудівної діяльності, а як зазначено вище, акти реагування можуть стосуватись лише суб`єктів містобудівної діяльності.

Отже, припис може бути видано лише суб`єкту містобудівної діяльності, яким допущено порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Про вказане свідчать і положення п.19 Порядку №553, якими передбачено, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Таким чином, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що припис може бути видано особі, яка є суб`єктом містобудування та відносно якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Разом з цим, оскаржуваний припис містить вимогу про обов`язок іншої особи ( ОСОБА_2 ) усунути певні порушення у сфері містобудування, що суперечить змісту припису.

Відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 23 листопада 2018 року по справі № 804/1844/16, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється щодо суб`єктів містобудування, якими, зокрема, є замовники. Після проведення перевірки контролюючий орган, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складає протокол разом з приписом. Один примірник припису надає суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Виконання цього припису покладається на суб`єкта містобудування.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 листопада 2018 року по справі № 804/2455/16 вказано, що складення оспорюваного припису відносно позивача, який не є замовником будівництва і не здійснював містобудівної діяльності на вказаному об`єкті, є протиправним.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Поряд з цим, спірною постановою управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради № 26/916/1 від 28.12.2021 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, позивача притягнуто до відповідальності за порушення п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», яким передбачено, що суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками СС1) у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що у посадових осіб відповідача були відсутні правові підстави видавати спірні припис та постанову.

Суд апеляційної інстанції вважає передчасними та помилковими висновки суду першої інстанції та відповідача, з посиланням на те, що оскільки земельна ділянка на якій здійснено самочинне будівництво перебуває у користуванні позивача, а тому саме він повинен нести відповідальність в межах спірних правовідносин, позаяк такі висновки жодним чином не доводять того, що саме позивачем здійснено таке будівництво. Крім того, колегія суддів вказує на безпідставність таких висновків і з огляду на те, що під час проведення капітального ремонту з благоустрою території Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру імені Т.Г. Шевченка такі роботи заплановані не були і організацією, яка проводила капітальний ремонт, не виконувались, на що вказано позивачем.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок не виконано, та у встановленому порядку не доведено обставину того, що саме позивач є суб`єктом містобудування та повинен нести відповідальність за самочинне будівництво.

В частині вимоги позивача про постановлення окремої ухвали щодо неправомірних дій начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради ОСОБА_1 та направлення її до прокуратури для подальшого реагування, колегія суддів залишає таку без розгляду, оскільки позивач в апеляційній скарзі відмовився від зазначеної вимоги та просив залишити її без розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог Комунального закладу Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради, шляхом визнання протиправними та скасування припису № 30 від 17.12.2021 та постанови № 26/916/1 від 28.12.2021, прийнятих управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог частково, оскільки таке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 та ч. 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Так, до апеляційної скарги долучено договір від 20.07.2022 про надання правової допомоги, який укладено між позивачем та адвокатом АБ «Смоляр» Смоляром А.О., за яким оплата за виконання адвокатом доручення замовника визначається у розмірі 15000,00 грн.

Колегія суддів враховує висновок Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19, відповідно до якого, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Оцінивши докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що час, витрачений на підготовку, надання консультацій, складання, подання документів та представництва інтересів в суді відповідає умовам договору про надання правової допомоги. Обсяг, види та вартість правничої допомоги є співмірними з урахуванням складності справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно ч. 7 ст. 139 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не надано належного обґрунтування щодо завищення витрат на правничу допомогу, не наведено спростування відповідності заявленої суми витрат на правничу допомогу саме у цій справі, їх не співмірності або завищеності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Підсумовуючи викладене, беручи до уваги надані позивачем докази, а також враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в даній справі у розмірі 15000 грн, а також витрат зі сплати судового збору у розмірі 12405,00.

Керуючись статтями ст. ст. 139, 242, 243, 246, 250, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального закладу Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року - скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги Комунального закладу Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради до управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради № 30 від 17.12.2021 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради № 26/916/1 від 28.12.2021 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовну вимогу Комунального закладу Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради про постановлення окремої ухвали - залишити без розгляду.

Стягнути за рахунок управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради () на користь Комунального закладу Черкаський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради (код ЄДРПОУ 0222915) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 12405,00 (дванадцять тисяч чотириста п`ять) грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови складено 05.10.2022.