Справа № 335/6401/22
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6401/22 2-а/335/137/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства „Запоріжгаз про скасування акту про порушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до АТ „Запоріжгаз про скасування акту про порушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього матеріалами суд прихоить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень ст. 4 КАС України, публічно-правовим спором є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг .

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Виходячи із заявлених позовних вимог за поданим адміністративним позовом, позивачем оскаржується акт про порушення № ZP 000703 від 01.02.2022 року, який складено відповідачем за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), яке віднесено п. 3.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу.

Відповідно до п. 2 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 КАС України, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Оскаржуваний позивачем акт не містить ознак та може вважатися рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги про його скасування не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір не виникає з публічно-правових відносин, тому не відноситься до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи характер та підстави спірних правовідносин, які виникли з цивільних відносин між сторонами, позов ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.05.2018 року у справі № 760/9462/16-а, роз`яснено, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішення або вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи або охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен переконатися в належності особі, яка звернулася за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (є така особа належним позивачем по справі - наявність права на позов в матеріальному сенсі), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звернулася до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засоби правового захисту мають бути ефективними, як на практиці, так і за законом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки даний позов не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 242, 248, 294-295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства „Запоріжгаз про скасування акту про порушення відмовити.

Роз`яснити позивачу право на звернення за вирішенням цього спору в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Калюжна