Справа № 260/895/22
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/895/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання - Кустрьо В.М.

за участю:

представника позивача - Cочка В.І., Лещинець Л.В.,

представників відповідача - Карпаш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 30 вересня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 05 жовтня 2022 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, якою просить: визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 06.10.2021 року за № ІФ1934/535/АВ/П/ТД-ФС.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 07 липня 2021 року вирішено провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) у ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання законодавства про працю, в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками. 19 липня 2021 року за результатами проведення позапланово заходу державного нагляду (контролю) складено акт, згідно якого встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допущено до виконання трудових обов`язків без укладення трудового договору чотирьох громадян. Постановою Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 06 жовтня 2021 року № ІФ1934/535/АВ/П/ТД-ФС накладено на позивача штраф у розмірі 240000,00 грн. Таку постанову вважає протиправною, оскільки позивач не здійснювала господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 . Матеріали інспекційного відвідування не містять жодних доказів виконання працівниками трудових обов`язків саме для роботодавця ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яке позивачу не належить. Крім того, відповідачем під час проведення інспекційного відвідування систематично допускалися порушення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку № 823.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві та відповіді на відзив, просили суд їх задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що під час проведення інспекційного відвідування, інспекторами праці встановлено, що позивач здійснила фактичний допуск до роботи чотирьох працівників, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 21 КЗпП України, ч. 4 ст. 24 КЗпП України та Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413. У зв`язку з цим, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України та Порядку № 509 начальником Управління Держпраці винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 240000,00 грн. за порушення позивачем законодавства про працю, в частині фактичного допуску чотирьох працівників до роботи без належного оформлення із ними трудових відносин. Відтак, на переконання відповідача, оскаржена постанова про накладення штрафу є законною та скасуванню не підлягає.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 07.07.2021 року за №722-Д «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ФОП ОСОБА_1 » вирішено провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 з 07.07.2021 року по 20.07.2021 року щодо дотримання законодавства про працю, в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

На підставі наказу від 07.07.2021 року за №722-Д видано направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 07.07.2021 року № 4582.

Зі змісту наказу від 07.07.2021 року за №722-Д та направлення від 07.07.2021 року № 4582 вбачається, що підставою для здійснення заходу зазначено: відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 року № 1985-IV, Конвенції Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці у сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 року №1986-IV, статті 259 Кодексу законів про працю України, підпункту 3 пункту 5, пункту 9 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 в редакції затвердженій Постановою КМУ від 08.07.2020 року №617, наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства віл 27.10.2020 року №2161, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2020 року за №1280/35563, Положення про Управління Держпраці у Івано-Франківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 року №84, дотримання законодавства про працю, в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

У направленні від 07.07.2021 року № 4582 вказано: юридична адреса ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , фактична адреса - АДРЕСА_1 , «ART PIZZERIA».

Судом встановлено, що інспекційне відвідування проведено головними інспекторами відділу з питань трудових відносин та зайнятості Управління Держпраці у Івано-Франківській області за адресою: Івано-Франківська обл., с.Поляниця, вул.Стаїще, кафе «ART PIZZERIA» 07 липня 2021 року. У день інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 не була присутня за вказаною адресою, пояснення під час відвідування не надавала і такі відповідачем не витребовувались. Журналу реєстрації перевірок не надано.

20.07.2021 року за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці уповноваженими особами відповідача складено відповідний Акт №ІФ1934/535/АВ.

З акту інспекційного відвідування вбачається, що станом на день інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 за фактичною адресою - АДРЕСА_1 . Стаїще, «ART PIZZERIA» на робочому місці знаходились працівники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які надали пояснення, вказавши, що працюють у ФОП ОСОБА_1 .

У письмовому поясненні ОСОБА_5 (паспортні дані відсутні) вказано найменування роботодавця: ОСОБА_1 , стажується з 07.07.2021 року, посада офіціант, режим роботи з 10.00 год. до 23.00 год., заробітну плату ще не отримувала. Відповідно до трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, від 07.07.2021 року ФОП ОСОБА_1 (приймає на роботу ОСОБА_5 з 10.07.2021 року для виконання роботи офіціанта.

Повідомлення про прийняття на роботу сформовано 09.07.2021 року та подано до ГУ ДПС у Закарпатській області (Тячівський район) 09.07.2021 року о 09:17:03.

У письмовому поясненні ОСОБА_4 (паспортні дані відсутні) вказано найменування роботодавця: ОСОБА_1 , працює з 05.07.2021 року, посада посудомийка, режим роботи з 10.00 год. до 23.30 год., вихідні субота, неділя, заробітну плату ще не отримувала. Відповідно до трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, від 07.07.2021 року ФОП ОСОБА_1 приймає на роботу ОСОБА_4 з 07.07.2021 року для виконання роботи помічника кухара. Повідомлення про прийняття на роботу сформовано 06.07.2021 року та подано до ГУ ДПС у Закарпатській області (Тячівський район) 07.07.2021 року о 17:35:16.

У письмовому поясненні ОСОБА_2 (паспортні дані відсутні) вказано найменування роботодавця: ОСОБА_1 , працює з 06.07.2021 року, посада кухар, режим роботи з 10.00 год. до 23.30 год., заробітна плата не виплачувалась. Відповідно до трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, від 07.07.2021 року ФОП ОСОБА_1 приймає на роботу ОСОБА_2 з 07.07.2021 року для виконання роботи кухара. Повідомлення про прийняття на роботу сформовано 06.07.2021 року та подано до ГУ ДПС у Закарпатській області (Тячівський район) 07.07.2021 року о 17:35:16.

У письмовому поясненні ОСОБА_3 (паспортні дані відсутні) вказано найменування роботодавця: ОСОБА_1 , працює з 06.07.2021 року, посада кухар, режим роботи з 10.00 год. до 01.00 год., заробітну плату ще не отримувала. Відповідно до трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, від 07.07.2021 року ФОП ОСОБА_1 приймає на роботу ОСОБА_3 з 07.07.2021 року для виконання роботи офіціанта-бармена. Повідомлення про прийняття на роботу сформовано 06.07.2021 року та подано до ГУ ДПС у Закарпатській області (Тячівський район) 07.07.2021 року о 17:35:16.

Таким чином, відповідачем в Акті №ІФ1934/535/АВ від 20.07.2021 року зроблено висновок про те, що ФОП ОСОБА_1 здійснила фактичний допуск до роботи працівників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без належного оформлення трудових відносин, чимпорушено вимоги частини першої статті 21 КЗпП, частини четвертої статті 24 КЗпП України та ПКМУ №413.

На підставі Акту №ІФ1934/535/АВ від 20.07.2021 року, посадовими особами відповідача складено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ІФ1934/535/АВ/П/ПВ від 20.07.2021 року та припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ІФ1934/535/АВ/П від 20.07.2021 року.

21 липня 2021 року відповідачем засобами поштового зв`язку надіслано на адресу позивача за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця ( АДРЕСА_2 ) Направлення від 07.07. №4582, Акт інспекційного відвідування №ІФ1934/535/АВ від 20.07.2021 року, Попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ІФ1934/535/АВ/П/ПВ від 20.07.2021 року, Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ІФ1934/535/АВ/П від 20.07.2021 року та лист-виклик для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

02 серпня 2022 року відповідачем складено Акт про відмову від підпису № ІФ1923/535/АВ/ВП, відповідно до якого станом на 02.08.2021 року підписаний примірник акта/припису не повернуто.

30 серпня 2021 року відповідачем прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ІФ1934/535/АВ/П/Р140, відповідно до якого розгляд справи відбудеться 06 жовтня 2021 року. Доказів надсилання Позивачу вказаного рішення матеріали справи не містять.

02 вересня 2021 року відповідачем рекомендованим листом надіслано на адресу позивача за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця ( АДРЕСА_2 ) лист-повідомлення № 05-07/15-10/5834 від 31 серпня 2021 року, за змістом якого відповідач повідомляє позивача про те, що 30 серпня 2021 року уповноваженою посадовою особою Управління отримано Акт №ІФ1934/535/АВ від 20.07.2021 року, за результатами якого виявлено факт використання праці неоформлених працівників. Також у листі зазначено, що справу буде розглянуто у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою особою вищезазначених документів. Дати розгляду справи та посилання на рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ІФ1934/535/АВ/П/Р140 повідомлення не містить.

Повідомлення від 31 серпня 2021 року № 05-07/15-10/5834 позивачем не було отримано та 07 жовтня 2021 року було повернуто відповідачу без вручення за закінченням терміну зберігання.

06.10.2021 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ІФ1934/535/АВ/П/ТД-ФС, якою за порушення вимог частини 1 статті 21 КЗпП, частини 4 статті 24 КЗпП України на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 240 000 грн., яку надіслано на адресу Позивача 07 жовтня 2021 року рекомендованим листом.

Позивач не погодилась із вказаною постановою та оскаржила її до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (пункт 1 Положення № 96).

Пунктом 2 Положення № 96 передбачено, що Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Відповідно до пункту 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Правові та організаційні засади, основні принципи контролю за додержанням законодавства про працю визначаються Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, що ратифікована Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV.

Згідно з частиною першою статті 12 Конвенції інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: а) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; iii) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; iv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

Відповідно до статті 16 Конвенції інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок № 823, чинний станом на дату проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

За приписами абзацу першого пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підпунктом 3 п. 5 Порядку №823 передбачено, що підставою для здійснення інспекційних відвідувань, зокрема, є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Пунктом 8 Порядку №823 передбачено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Отже, право на проведення інспекційного відвідування виникає у інспекторів праці за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та пред`явлення та надання передбачених Порядком №823 документів (формальна підстава).

Судом встановлено, що у наказі начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 07.07.2021 року за №722-Д, всупереч вимогам до наказу, наведеним у підпункті 3 п. 5 Порядку, відсутнє посилання на конкретні підстави проведення відвідування, а міститься лише посилання на норми різних законодавчих актів, в тому числі - пп. 3 п. 5 Порядку №823. У наказі не відображено, яка саме інформація була отримана і з яких джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, чи джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту, на підставі яких документів (дата, номер) були встановлені факти, що стали підставою для проведення відвідування позивача.

Пунктом 5 Порядку №823 (в редакції чинній станом на момент проведення відвідування), інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 28 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку їх проведення.

Згідно примітки до Реєстру додатку 1 Порядку повідомної реєстрації інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця затвердженого Наказом Державної служби України з питань праці 22.06.2017 №76, у полі 6 Реєстру «Підстава відвідування» зазначається посилання на абзаци та підпункти пункту 5 або пункт 33 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823, після чого зазначається детальна інформація про підставу відвідування, у тому числі дата та вхідний номер реєстрації в органі контролю документу, що містить інформацію, яка є підставою для здійснення відвідування.

Відповідно до наявного у матеріалах справи витягу з Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця Управління Держпраці в Івано-Франківській області, у полі 6 Реєстру «Підстава відвідування» щодо інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відсутня детальна інформація про підставу відвідування, у тому числі дата та вхідний номер реєстрації в органі контролю документу, що містить інформацію, яка є підставою для здійснення відвідування, що не відповідає вимогам Порядку від 22.06.2017 №76.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що підставою для проведення інспекційного відвідування позивача стала інформація щодо стану неформальної зайнятості в Івано-Франківській області, оголошена інспекторами за результатами проведених інспекційних відвідувань у першій половині 2021 року, оскільки відповідачем не надано на підтвердження цього будь-якої інформації чи звіту щодо стану неформальної зайнятості, на який він посилається, та зв`язок цієї інформації із позивачем, місце реєстрації якої як фізичної особи-підприємця не відповідає фактичному місцю проведення інспекційного відвідування. Будь-яких інших підстав для проведення інспекційного відвідування позивача (листи офіційного характеру, скарги чи звернення), як це передбачено підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 823 та Порядку від 22.06.2017 №76, матеріали справи не містять.

За таких обставин відповідачем не доведено те, що існували правові підстави для прийняття рішення про проведення інспекційного відвідування саме щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у липні 2021 року за адресою АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що позивач не здійснює фактичну господарську діяльність за адресою АДРЕСА_1 , «ART PIZZERIA», і станом на дату проведення інспекційного відвідування 07 липня 2021 року у відповідача були відсутні будь-які докази здійснення такої діяльності позивачем за вказаною адресою.

Так, як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та об`єкта нерухомого майна позивач не є власником приміщення за адресою: - с. Поляниця, вул. Стаїще, «ART pizzeria».

У матеріалах справи також відсутні докази укладення договору оренди чи будь-якого іншого договору користування приміщенням за адресою: - с. Поляниця, вул. Стаїще, «ART pizzeria». За таких обставин підстави зазначення такої адреси як фактичної адреси позивача в наказі від 07.07.2021 року за №722-Д та Направленні від 07.07.2021 року за №4582 відсутні.

Ухвалою суду від 10 червня 2022 року судом витребувано від Головного управління ДПС у Закарпатській області належним чином завірену копію повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою № 20-ОПП, поданого фізичною-особою підприємцем ОСОБА_1 .

На виконання ухвали суду Головного управління ДПС у Закарпатській області надано копії повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою № 20-ОПП від 05.12.2018 року та від 25.05.2022 року.

Суд вважає вказані повідомлення за формою № 20-ОПП такими, що не є достатнім доказом перебування чи фактичного здійснення позивачем господарської діяльності за адресою інспекційного відвідування (с.Поляниця, вул.Стаїще, кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") у період його проведення з 07.07.2021 року по 20.07.2021 року, оскільки такі повідомлення подані у інші податкові періоди та є лише формою податкової звітності. Крім того, на момент прийняття рішення про проведення інспекційного відвідування такі повідомлення за формою № 20-ОПП у відповідача були відсутні та не були підставою для прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Інших доказів фактичного здійснення позивачем господарської діяльності за адресою с.Поляниця, вул.Стаїще, кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у період проведення інспекційного відвідування з 07.07.2021 року по 20.07.2021 року відповідачем не надано.

Також, як встановлено судом та не заперечується відповідачем в день проведення інспекційного відвідування 07.07.2021 року позивач не була присутня за адресою с.Поляниця, вул.Стаїще, кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", посадовими особами відповідача їй не було пред`явлено службові посвідчення та не вручено копію направлення, що є порушенням п.8 Порядку №823 та ст. 7 Закону № 877-V.

Статтею 10 Закону № 877-V визначено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, серед іншого: бути поінформованим про свої права та обов`язки; вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо, зокрема: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта; вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю) у разі, зокрема, з`ясування посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) питань, інших ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого заходу.

Також відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Підпунктом 7 п. 13 Порядку №823 (в редакції чинній станом на момент проведення відвідування), під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право перед підписанням акта інспекційного відвідування бути поінформованим про свої права та обов`язки.

Проаналізувавши зміст наведених вище норм законодавства, суд зазначає, що ними, серед іншого, передбачено безумовні права суб`єкта господарювання (об`єкта контролю) до початку інспекційного відвідування знати про підставу його призначення, отримати документи, які є умовою початку перевірки посадовими особами органу контролю, бути поінформованим про свої права та обов`язки, бути присутнім під час здійснення заходів контролю, надавати свої пояснення, а також не допускати таких посадових осіб до здійснення заходу контролю чи вимагати припинення його здійснення у випадках, передбачених законодавством, зокрема, якщо посадова особа органу державного контролю не надала копії необхідних документів або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону, з`ясування посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного контролю питань, інших ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого заходу.

При цьому, слід наголосити, що право недопуску посадових осіб органу контролю до проведення заходу контролю чи вимоги припинення його здійснення є встановленими законодавством способами захисту суб`єктом господарювання своїх прав та законних інтересів у правовідносинах з цими органами у випадках здійснення заходів контролю, які створюють відповідні правові наслідки, без законних підстав чи з порушеннями встановленої законом процедури (на думку суб`єкта господарювання).

Відповідно, для належної реалізації суб`єктом господарювання таких своїх прав очевидною є необхідність ознайомлення його органом контролю про підстави такого заходу, надання відповідних документів, роз`яснення прав і обов`язків до початку проведення такого заходу, внаслідок чого суб`єкт господарювання може визначити правомірність проведення заходу та дотримання встановленої законом процедури.

Однак, всупереч вимогам наведених норм, інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 07.07.2021 року було проведено без її відома та без її присутності, посадовою особою відповідача не було надано копію направлення на проведення інспекційного відвідування, не пред`явлено службового посвідчення, не роз`яснено відповідачу прав та обов`язків та не надано права надати будь-які пояснення під час такого відвідування.

Щодо порушень встановлених під час інспекційного відвідування, суд зазначає таке.

За приписами частини четвертої статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою-сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю або зайнятість населення.

Згідно абзацу першого пункту 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку.

Відповідно до акту перевірки, відповідач посилається, зокрема, на те, що 07.07.2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували на робочому місці і вказали, що працюють у позивача. Водночас, в описовій частині акту відсутній опис трудових обов`язків, які виконували ці особи станом на час проведення відвідування (приготування їжі, нарізання овочів, обслуговування відвідувачів, миття посуду тощо).

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, пояснила, що вона у липні 2021 року разом із іншими трьома жінками попередньо домовились з ОСОБА_1 , що вона їх візьме на роботу у власне кафе у смт.Солотвино у Тячівському районі Закарпатської області. Однак до початку роботи їм запропонували поїхати у село Поляниця Івано-Франківської області на підробіток у піцерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке належить жінці на ім`я ОСОБА_6 . У день інспекційного відвідування вони в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не працювали, а лише очікували, коли прийде ОСОБА_6 . Однак в той день прийшли інспектори з праці та не пояснюючи нічого під погрозою штрафу почали вимагати у них пояснення. ОСОБА_1 не відправляла їх в піцерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і не знала, що вони там перебувають, до піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 відношення не має. Після інспекційного відвідування вони повернулись у смт.Солотвино до ФОП ОСОБА_1 у кафе, де й повинні були працювати.

Допитана в якості свідка ОСОБА_1 будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, пояснила, що у день інспекційного відвідування 07 липня 2021 року знаходилась у смт.Солотвино у Тячівському районі Закарпатської області. Про інспекційне відвідування не знала, а також не знала, що ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в той день у піцерії «ART Pizzeria» у село Поляниця Івано-Франківської області. Планувала відкрити власне кафе у смт.Солотвино і саме про роботу в ньому домовилась із цими жінками. У липні вона прийняла на роботу вказаних працівників для роботи у власному кафе у смт.Солотвино. Також вказала, що здійснює свою господарську діяльність у смт.Солотвино, а у піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » діяльність не проводила.

Допитані у судовому засіданні державні інспектори ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, підтвердили, що під час відвідування у приміщенні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_1 присутня не була, пояснення чи інші документи у неї не витребовувались. Також свідченнями державних інспекторів підтверджується, що доказів здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності за адресою АДРЕСА_1 .Стаїще на час проведення інспекційного відвідування не було та не зафіксовано наявність відвідувачів у кафе, а також не встановлено та не зафіксовано виконання ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 будь-яких трудових обов`язків.

Не підтверджують виконання будь-яких трудових обов`язків долучені відповідачем до матеріалів відвідування фотографії, оскільки сам факт перебування особи у певному приміщенні за відсутності належних доказів виконання нею трудових обов`язків не може свідчити про виникнення трудових відносин та не підтверджує фактичного допущення особи до роботи без укладення трудового договору. Вказане узгоджується із показаннями свідка ОСОБА_2 , допитаної у судовому засіданні.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що процес проведення позапланового заходу фіксувався засобами відеотехніки, однак доказів на підтвердження вказаного суду не надано.

Таким чином, встановлені обставини свідчать про те, що відповідачем не вжито усіх заходів з метою зібрання належних та достатніх доказів під час проведення інспекційного відвідування та зроблено передчасний висновок про факт використання позивачем праці неоформлених працівників.

Також, судом встановлено та визнається сторонами, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2021 року у справі № 640/17424/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю».

Згідно з ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, Постанова Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) від 21 серпня 2019 року № 823 втратила свою чинність з 14.09.2021 року.

Як вбачається з фактичних обставин справи, оскаржувана Постанова про накладення штрафу була прийнята Відповідачем 06.10.2021 року, тобто вже після набрання законної сили рішенням суду про визнання нечинною Постанови №823.

Зазначеною Постановою №823, окрім затвердження Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, було внесено зміни до низки постанов Кабінету Міністрів України, в тому числі до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509.

Зокрема, її пункти 2-4 та 9-12 викладено у новій редакції, а пункти 5-8 виключено (далі - Порядок №509).

Враховуючи те, що Постанова № 823 була визнана нечинною в повному обсязі, з 14.09.2021 року слід вважати нечинними також і зміни, які були внесені нею до Порядку №509.

За таких обставин, враховуючи Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 року по справі № 640/17424/19, Відповідач під час прийняття оскаржуваної Постанови про накладення штрафу повинен був керуватися Порядком №509 без урахування змін, що були внесені до цього Порядку Постановою №823, зокрема - у редакції Порядку №509 станом на 16.05.2017 року (та з урахуванням наступних змін, внесених згідно з Постановами КМ № 206 від 03.03.2020, № 617 від 08.07.2020, № 780 від 28.07.2021).

Так, згідно п. 6 та 7 Порядку №509 (без урахування змін, внесених нечинною Постановою №823), про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Відповідно до п. 8 Порядку № 509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

Однак відповідачем не було повідомлено позивача у встановленому законом порядку про розгляд справи про накладення на нього штрафу, що позбавило позивача можливості взяти участь у розгляді справи та надати свої пояснення.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Таке тлумачення пункту 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

Наявне у матеріалах справи повідомлення від 31.08.2021 року за № 05-07/15-10/5834 не свідчить про дотримання відповідачем вищевказаних положень, оскільки таке не містить конкретної дати та часу розгляду справи. Крім того, вказане повідомлення не було вручено позивачу, а було повернуто відповідачу за закінченням строків зберігання.

Отже, неповідомлення Позивача про час розгляду справи про накладення є підставою для скасування Постанови про накладення штрафу від 06.10.2021 року.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09.06.2021 року по справі №815/6704/17.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.09.2021 року у справі № 420/9061/20 критерій урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене, насамперед, у справах, де передбачається прийняття «несприятливих» адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи. Головне управління Держпраці у відповідній області як будь-який інший орган державної влади повинно застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо у тому разі, коли воно матиме несприятливі наслідки для особи.

Особі, до якої застосовуються такі суттєві розміри штрафу в якості відповідальності за порушення законодавства про працю, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, правовий захист тощо.

Відсутність аналізу суб`єктом владних повноважень всіх обставин у сукупності та прийняття рішення без врахування позиції особи, яка притягується до відповідальності і якій не було належним чином надано право бути заслуханою державним органом влади, свідчить про недотримання відповідачем критерію обґрунтованості рішення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Аналогічні висновки також викладені у постанові Верховного Суду від 04.05.2022 року у справі №300/3288/20.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи наведені відповідачем доводи, суд приходить висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, діяв не в порядку і у спосіб, що передбачені законом, не довів факт допущення позивачем до роботи чотирьох осіб без оформлення з ними трудових договорів, і судом не встановлено порушення позивачем ст. 24 КЗпП України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що правові підстави для застосування до позивача штрафу у відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП у розмірі 240000,00грн. відсутні.

Таким чином, прийнята відповідачем постанова Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 06.10.2021 року за № ІФ1934/535/АВ/П/ТД-ФС є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно норм ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем в ході розгляду справи не доведено факту правомірності своїх дій при прийняті оскаржуваної постанови, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 67, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ІФ1934/535/АВ/П/ТД-ФС від 06 жовтня 2021 року.

3. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області (Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 67, ) судові витрати у розмірі 2400,00 грн. (дві тисячі чотириста гривень 00 коп.).

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька