Справа № 620/4624/22
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року Чернігів Справа № 620/4624/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
пропро визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 05.05.2022 № 153 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.04.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає дії відповідачів щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними та такими, що порушують її право на пенсійне забезпечення. Зауважує, що в неї є більше 23 років та 6 місяців страхового стажу, з якого пільгового стажу на роботах за Списком 2 більше 6 років, а тому досягнувши 57 років позивач мала право на призначення їй пенсії. Також зазначає, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу період роботи на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів з 18.07.1984 по 30.04.1991, оскільки довідка №10 від 06.06.2021 видана ПАТ «Сіверянка» не відповідає додатку 5 Порядку №637. Однак позивач не погоджується із такими висновками відповідача та вважає, що для призначення пенсії на пільгових умовах має значення відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальностей при складенні довідки. Окрім того, позивач зазначає, що відповідачем з незрозумілих підстав не зараховано стаж, коли вона була фізичною особою-підприємцем, а саме 01.01.2002 по 25.05.2003.

ГУ ПФУ в Чернігівській області у відзиві зазначає, що з позовними вимогами не погоджується та просить суд відмовити у їх задоволенні повністю, оскільки перш за все рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області за принципом екстериторіальності. По друге Головним управлінням було відмовлено в призначенні пенсії за тих обставин, що додана позивачем довідка не відповідає додатку №5 Порядку №637, а саме: відсутнє узагальнення пільгового стажу, відсутній код класифікатора професій, неправильно зазначено посилання на постанову, якою затверджені списки, чинні на період пільгової роботи - віл 22.08.1956 №1173. Окрім того, щодо не зарахування періоду провадження позивачем підприємницької діяльності, зокрема з 01.01.2002 по 25.05.2003, то відсутня інформація про сплату позивачем страхових внесків за вказаний період, що унеможливлює зарахування вказаного страхового стажу.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області ухвалу суду про відкриття провадження та позовну заяву, разом із доданими матеріалами отримало 18.08.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак правом подання відзиву не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до копії Трудової книжки від 18.07.1984 НОМЕР_1 (далі - Трудова книжка) (а.с. 6-9)позивач працювала в період з 18.07.1984 по 30.04.1991 на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів на посаді швачки-мотористки 4 розряду швейного цеху виробництва засобів хімзахисту (а.с. 6, записи в трудовій книжці № 1-3).

Довідкою ПАТ Виробничо-торгової фірми «Сіверянка» №42/1 від 02.09.2020 підтверджується перейменування Чернігівської фабрики гумотехнічних виробів 18.03.1992 в Чернігівську швейну фабрику «Сіверянка», яка 29.10.1992 реорганізована в орендне підприємство «Сиверянка», що 28.12.1993 перетворене в закрите акціонерне товариство виробничо-торгову фірму «Сіверянка». У свою чергу, 20.05.2011 закрите акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка» перейменовано в Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка» (а.с. 10).

Із довідки ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 02.09.2020 №42 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній вбачається, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів в період з 18.07.1984 по 30.04.1991, виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту за посадою швачка, що передбачена Списком №2 розділ 11 підрозділ 1 пункт 4 постанова Ради Міністрів СРСР віл 22.08.1956 №1173 (а.с. 11).

Аналогічні відомості також містяться в довідці ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 09.06.2021 №10 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (а.с. 12).

Відповідно до архівної довідки від 17.06.2022 №623/17.1-12 виконавчого комітету Чернігівської міської ради ОСОБА_1 працювала швачкою-мотористкою швейного цеху виробництва засобів хімічного захисту. Довідка видана на підставі наказів з кадрових питань та відомостей із нарахування заробітної плати відкритого акціонерного товариства «Сіверянка» за 1984-1991 роки (а.с. 13).

Архівною довідкою від 17.06.2022 №621/17.1-12 архівного відділу Чернігівської міської ради підтверджується нарахування заробітної плати позивачці в період 1984-1991 (а.с. 14).

Із архівної довідки від 17.06.2022 №622/17.1-12 виконавчого комітету Чернігівської міської ради вбачається, що документи підприємства ВАТ «Сіверянка» про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати та про проведення атестації робочих місць до архівного відділу міської ради на державне зберігання не надходили (а.с. 15).

На службову записку Семенівського сектору обслуговування громадян (Сервісний центр) від 04.05.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 24.06.2022 повідомлено про неможливість здійснення зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості поданої для призначення пенсії довідки від 02.09.2020 №42, оскільки ПАТ ВТФ «Сіверянка» з 07.09.2021 перебуває в стані припинення та документи знаходяться на зберіганні в Архівному відділі виконавчого комітету Чернігівської міської ради (а.с. 16).

Згідно із повідомленням Менської ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області від 06.08.2018 №25/25-18 ОСОБА_1 перебувала на обліку як фізична особа-підприємець з 21.03.1994 по 25.05.2003 (а.с. 17).

Згідно із відомостями архівного відділу Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 15.02.2022 №07-07/К-72 ОСОБА_1 розпорядженням Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 21.03.1994 «№54 зареєстрована фізичною особою-підприємцем та отримала відповідне посвідчення (а.с. 19), а розпорядженням Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 17.07.2003 №220 державна реєстрація суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 скасована (а.с. 20).

Довідкою Новгород-Сіверського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 15.11.2018 №2975/06 (а.с. 21) підтверджується сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України за періоди:

01.10.1994-31.12.1994;

01.01.1995-31.03.1995;

01.07.1995-31.12.1995;

01.01.1996-31.12.1996;

01.01.1997-31.12.1997;

01.01.1998-31.12.1998;

01.01.1999-31.12.1999;

01.01.2000-31.12.2000;

01.01.2001-31.12.2001.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 29.04.2022 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на відзив, заяву позивача від 29.04.2022, за принципом екстериторіальності, було опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області. Рішенням №53 від 05.05.2022 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії. Страховий стаж становить 23 роки 2 місяці 4 дні. Пільговий стаж відсутній. Не зараховано до пільгового стажу період з 18.07.1984 по 30.04.1991, оскільки відсутнє узагальнення пільгового стажу, відсутній код класифікатора професій, неправильно зазначено посилання на постанову, якою затверджені списки, чинні на період пільгової роботи - від 22.08.1956 №1173 (а.с. 4).

Не погодившись із прийнятою відповідачем відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах позивач звернувся до суду із позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Частини 1, 2 статті 46 Конституції України передбачають, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-ІV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому, у пункті 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи (абз. 24 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV).

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. «б» ч. 2 ст. 100 Закону № 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи (абз. 24 п. "б" ст. 13 Закону № 1788-ХІІ).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пункту 1.1 розділу 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Крім того, пункт 1 Порядку № 637 передбачає, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. А порядок підтвердження трудового стажу, передбачений у пунктах 1, 20 Порядку № 637 є обов`язковим в разі відсутності трудової знижки або відповідних відомостей в ній про роботу.

Аналогічні правові висновки зазначив Верховний Суд у постановах від 04.02.2021 у справі № 439/905/17 та від 09.06.2021 у справі № 488/3973/13-а.

До посилань відповідача щодо того, що в Довідці від 09.06.2021 № 10, виданої ПАТ «Сіверянка» відсутнє узагальнення пільгового стажу, відсутній код класифікатора професій, неправильно зазначено посилання на постанову, якою затверджені списки, чинні на період пільгової роботи - від 22.08.1956 №1173, суд оцінює критично та зауважує, що матеріали справи містять також довідку ПАТ «Сіверянка» від 02.09.2020 №42, яка містить посилання на періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (а.с. 11).

Дослідивши Трудову книжку позивача, суд констатує, що вона заповнені без помилок, записи в них про спірні періоди роботи позивача засвідчені відповідними печатками установ і дефектів або недоліків їх вчинення не мають. Крім того, наявні в них дані підтверджуються Довідками, які подавалися позивачем відповідачу разом із заявою про призначення пенсії від 29.04.2022.

З матеріалів справи вбачається, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3). А отже на момент звернення до відповідача із заявою по призначення пенсії (станом на 29.04.2022) позивачу виповнилося 57 років.

Пункт 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соцполітики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок застосування Списків № 1 і № 2 або Порядок № 383), встановлює, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Так, у спірний період (18.07.1984-30.04.1991) діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Згідно з пунктом 4 підрозділу 1 розділу XI «Хімічне виробництво» Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, до переліку включені робітники та інженерно-технічні робітники, безпосередньо зайняті у цехах, виробництвах (на правах цехів) та окремих установках, зокрема, виробництв засобів хімічного захисту (зазначений порядок діяв до 01.01.1992).

Згідно із довідкою Публічного акціонерного товариства виробничо-торгової фірми «Сіверянка» від 02.09.2020 №42 та від 09.06.2021 №10, позивач у період з 18.07.1984 по 30.04.1991 працювала повний робочий день на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів на посаді швачки та виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач має право на зарахування вказаного періоду роботи в пільговий стаж ОСОБА_1 , оскільки роботи на виробництві засобів хімічного захисту були шкідливими і давали право на державну пенсію на пільгових умовах за списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період перебування фізичною особою-підприємцем з 01.01.2002 по 25.05.2003 суд зважає на таке.

Статтею 1 Закону № 1058-IVвизначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 11 Закону №1058-IV, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до ст. 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з ст. 24 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 1 ст. 26 Закону №1058-IV встановлено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Тобто, вказаними змінами законодавець передбачив зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб - підприємців періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Як вже зазначено вище, підприємці при досягненні пенсійного віку мають право на призначення пенсії за віком, проте зарахування підприємницької діяльності до страхового стажу залежить від того, яку систему оподаткування використовував приватний підприємець до виходу на пенсію. Відповідно до цього законодавець визначав перелік документів, які підтверджують зарахування стажу у певні періоди.

Згідно з пп. 1 п. 3-1 розділу XV Перехідні положення Закону №1058-IV (з внесеними змінами Законом № 2148-VIII від 03.10.2017), чинним з 01.01.2018 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із ст. 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

- з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

- з 01.07.2000 по 31.12.2017 включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

За приписами пп. 2 п. 2.1 розділу П Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01.07.2000 підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства можна зробити висновок, що до страхового стажу включається період здійснення особою підприємницької діяльності, за період з 01.01.1998р. по 31.12.2003р. із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховується до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків.

З огляду на матеріали справи Менською ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області листом від 06.08.2018 №25/25-18 повідомлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як фізична особа-підприємець з 21.03.1994 по 25.05.2003 (а.с. 17).

Згідно із відомостями архівного відділу Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 15.02.2022 №07-07/К-72 ОСОБА_1 розпорядженням Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 21.03.1994 «№54 зареєстрована фізичною особою-підприємцем та отримала відповідне посвідчення (а.с. 19), а розпорядженням Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 17.07.2003 №220 державна реєстрація суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 скасована (а.с. 20).

Водночас, наявні в матеріалах справи документи не підтверджують застосування у спірний період позивачем спрощеної системи оподаткування, наявності спеціального торгового патенту, або свідоцтва про сплату єдиного податку, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян. Матеріали справи також не містять інформації про сплату страхових внесків у спірний період.

Таким чином, враховуючи наявну в матеріалах справи інформацію, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як фізична особа-підприємець, однак період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування не підтверджено допустимими доказами, що виключає можливість зарахування періоду з 01.01.2002 по 25.05.2003 до страхового стажу позивача.

Зважаючи на вказане в сукупності, суд резюмує, що позивач досягла 57 років, в період з 18.07.1984 по 30.04.1991 працювала на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що є більше половини стажу на зазначених посадах, однак загальний страховий стаж позивача становить 23 роки 2 місяці та 4 дні, що є меншим за необхідні 23 роки 6 місяців страхового стажу.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене вище, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Дата складення повного рішення суду - 03.10.2022.

Суддя Ю. О. Скалозуб