Справа № 480/2031/22
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2022 р. Справа № 480/2031/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) (далі - відповідач, НОМЕР_2 прикордонний загін), в якій просив:
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 повних календарних років служби у день виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із закінченням строку контракту;
2) зобов`язати відповідача нарахувати та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 повних календарних років служби, відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Свої вимоги мотивував тим, що до 11.08.2020 позивач проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в подальшому перейменовано у ІНФОРМАЦІЯ_3 без зміни нумерації військової частини, наказом якого від 11.08.2020 №322-ОС позивача звільнено з військової служби та нараховано одноразову грошову допомогу при звільнені з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних років у сумі 110098,80грн. Зазначена в наказі сума позивачу була виплачена 28.10.2020 разом з грошовою допомогою на оздоровлення. У той же час, з наказу від 11.08.2020 №322-ОС вбачається, що загальна вислуга (з урахуванням пільгової) становить 25 років 1 місяць 18 днів. Таким чином, при нарахуванні одноразової грошової допомоги відповідачем протиправно не враховано 8 повних календарних років військової служби та, як наслідок, не в повному обсязі нарахована та виплачена одноразова грошова допомога, що є порушенням прав позивача на соціальний захист.
Ухвалою суду від 14.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням виплачується за умови наявності 10 років пільгової вислуги. В Законах України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ, "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, а так само в Постанові КМУ 393 чітко вказано, що умовою нарахування та виплати допомоги є наявність вислуги років 10 і більше. При цьому, мова йде виключно про календарну вислугу років.
Також, пунктом 1 глави 9 розділу V Інструкції встановлено: У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років)..
Тобто іншого періоду (в т.ч. пільгового, будь-якого іншого) для врахування при нарахуванні та виплаті вищезгаданих виплат чинним законодавством не встановлено.
Відтак вважає вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №322-ОС від 11.08.2020 позивача, звільненого з військової служби у запас на підставі п. п. "а" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із закінченням строку контракту) наказом №268-ОС від 10.07.2020, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 11.08.2020 (а.с.11).
Відповідно до наказу №322-ОС від 11.08.2020:
- вислуга років позивача станом на 11.08.2020 становить: календарна - 17 років 09 місяців 10 днів; пільгова - 07 років 04 місяці 08 днів, всього - 25 років 01 місяць 18 днів;
- позивачу визначено до виплати одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 17 календарних років. Така допомога позивачу була виплачена.
Проте, позивач, вважаючи, що таку допомогу відповідач має виплати саме за 25 років, звернувся до відповідача із заявою про виплату недоплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме 8 років (а.с.12), у відповідь на яку листом відповідач повідомив ОСОБА_1 , що підстави для перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби відсутні (а.с.13).
Позивач, не погодившись з наданою відмовою, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби), визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558 (далі - Інструкція №558).
Відповідно до пункту 1 глави 9 розділу V Інструкції №558, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років).
Аналіз правових норм, які регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що одноразова грошова допомога у зв`язку із звільненням зі службу виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Судом встановлено, що станом на день виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення вислуга років складала всього 25 років 01 місяць та 18 днів, в т.ч. календарна 17 років 09 місяців 10 днів та пільгова 07 років 04 місяці 08 днів (а.с.11).
Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 11.08.2020 №322-ОС позивачу визначено до виплати одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 17 календарних років (а.с.11).
Однак, за доводами позивача, відповідач протиправно не виплатив йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення з урахуванням 8 років служби.
Тобто, спірним питанням у цих відносинах є застосування частини другої статті 15 Закону №2011-XII та пункту 1 глави 9 розділу 5 Інструкції №558 у ситуації позивача стосовно розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.
У аспекті спірних правовідносин необхідно зауважити, що Верховним Судом було сформовано правову позицію відповідно до якої поняття календарна вислуга років застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2011-XII є наявність вислуги 10 років і більше.
Така правова позиція висловлена, зокрема, у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2104/17, від 24 листопада 2020 року у справі № 822/3008/17, від 21 квітня 2021 року у справі № 380/2427/20 та від 27 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.005965, на які посилається і позивач. Така ж позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 580/2497/21, від 19 травня 2022 року у справі №580/3392/20.
Доводи позивача з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 щодо особливості врахування до вислуги років для призначення пенсії вислуги на пільгових умовах, суд не приймає до уваги, оскільки поняття умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги і поняття обчислення розміру одноразової грошової допомоги, є відмінними, адже до складу першого включається як календарна так і пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.
Така правова позиція висловлена Верховним Судому постанові від 29.04.2022 у справі №580/2497/21.
Правова позиція щодо застосування приписів частини другої статті 15 Закону №2011-XII неодноразово викладалася у постановах Верховного Суду, зокрема, від 11 квітня 2018 року у справі №806/2104/17, від 24 листопада 2020 року у справі №822/3008/17, від 21 квітня 2021 року №380/2427/20, від 19.05.2022 у справі №580/3392/20.
Отже, право на отримання позивачем одноразової грошової допомоги визначається з загальної кількості вислуги років, у тому числі пільгових років, а для визначення розміру грошової допомоги - з календарних років.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.2 ст.15 Закону №2011-XII позивач як такий, що має вислугу більше 10 років, станом на день звільнення з військової служби (11.08.2020) набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (17 років).
Встановлені обставин справи свідчать про те, що відповідач правомірно нарахував та виплатив позивачу одноразову грошову допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 календарних років служби.
Таким чином, з огляду на вищезазначені положення норм законодавства, суд приймає доводи відповідача про те, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується військовослужбовцю, виходячи з наявної у нього саме календарної вислуги років, а не вислуги років з урахуванням пільгового обчислення, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Посилання позивача на постанови Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а, від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а суд не приймає до уваги, оскільки в згаданих справах вирішувалось питання наявності права позивача на призначення пенсії за вислугу років, у той час як у цій справі позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати одноразової грошової допомоги.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 22.01.2001 Конотопським МРВ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 05.10.2022.

Суддя І.Г. Шевченко