Справа № 380/7540/22
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/7540/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ кошти в сумі 58726,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не здійснено відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, зокрема у Львівському державному університеті внутрішніх справ.

Ухвалою судді від 23.05.2022 року в справі було відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження було отримано відповідачем 09.07.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідмоленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах адміністративної справи.

Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив.

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

09.08.2017 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ (далі-позивач), Головним управлінням національної поліції у Львівській області та ОСОБА_1 (далі-відповідач) було укладено контракт про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських. Відповідно до п.3 цього контракту відповідач зобов`язана у випадку відрахування з навчального закладу відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі.

Наказом Головного управління національної поліції у Львівській області від 07.04.2022 №12 дск відповідача було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням. Головне управління національної поліції у Львівській області повідомило позивача про звільнення відповідача листом від 14.04.2022 року №153/112/01/20-2022 вх.№38 дск від 14.04.2022 року.

Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Львівському національному університеті внутрішніх справ з 09.08.2017 по 04.07.2021 становить 58 726,49 грн.

Позивач в якості досудового врегулювання спору надіслав відповідачу претензію, на яку відповідач жодним чином не відреагував.

Виходячи з наведеного, позивач звернувся з позовом до суду.

При вирішення вказаного спору суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Відповідно до норм частини першої, другої статті 48 Закону №580-VIII призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону. Накази про зарахування поліцейських курсантами, слухачами денної форми навчання до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, є підставою для звільнення таких осіб зі штатних посад, які вони займають в органах (закладах, установах) поліції.

Згідно з частиною першою статті 63 Закону №580-VIII контракт про проходження служби в поліції - це письмовий договір, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає поліція, для визначення правових відносин між сторонами.

Контракт про проходження служби в поліції укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, - на час навчання (пункт 2 частини другої статті 63 Закону №580-VIII).

Відповідно до норм статті 63 Закону №580-VIII контракт є підставою для видання наказу про прийняття особи на службу в поліції та/або призначення її на відповідну посаду. Контракт про навчання укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за умови досягнення такими особами 18-річного віку. Контракт про проходження служби в поліції укладається на підставах і в порядку, визначених Міністерством внутрішніх справ України. Типову форму контракту затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до норм частини четвертої, п`ятої статті 74 Закону №580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №261 від 12.04.2017, відповідно до якої затвердив Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок №261). Згідно з пунктом 1 цього Порядку, такий визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема, звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пункту 2 Порядку №261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.

Як визначають пункти 3,4 Порядку №261 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Відповідно до п.5 Порядку №261 у разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС (пункт 7 Порядку №261).

Згідно п.8 Порядку № 261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Отже, поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону мають обов`язок відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Відповідно по витягу з наказу ГУ НП у Львівській області від 07.04.2022 №12 ОСОБА_1 було звільнено з посади лейтенанта поліції за власним бажанням. Оскільки відповідач виявила намір звільнитися до спливу трирічного терміну перебування на службі на неї покладається обов`язок відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.

В матеріалах справи міститься довідка-розрахунок №156, відповідно до якої сума витрат, пов`язаних із навчанням відповідача у Львівському державному університеті внутрішніх справ з 09.08.2017 по 04.07.2021 становить 58726,49 грн. Після звільнення відповідачу було скеровано претензію від 04.05.2022 №18/41, в якій позивач обґрунтував причини накладеного стягнення, вказав точну суму та реквізити, за якими має здійснюватись оплата. Однак відповідач жодним чином не відреагувала на вказану претензію.

Будучи обізнаною під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу з будь-яких підстав, відповідач на даний час не відшкодувала витрати в розмірі 58726,49 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи, тому позов слід задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат (сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2481,00 грн) відсутні, оскільки згідно з частиною 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Львівського державного університету внутрішніх справ ( вул. Городоцька, 26, м.Львів, 79007) заборгованість по відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 58726 (п`ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять шість) гривень 49 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сасевич О.М.