Справа № 120/6737/22
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2022-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 жовтня 2022 р. Справа № 120/6737/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в місті Вінниці у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження заяву (клопотання) позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом комунального некомерційного підприємства "Шаргородська міська лікарня" Шаргородської міської ради Вінницької області до Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

23.08.2022 поштою до суду надійшла позовна заява комунального некомерційного підприємства "Шаргородська міська лікарня" Шаргородської міської ради Вінницької області (далі КНП "Шаргородська міська лікарня") до Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі Шаргородський ВДВС) про:

- визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. від 27.07.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69509279 в частині стягнення з боржника (позивача) виконавчого збору в розмір 26 000,00 грн;

- визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. від 16.08.2022 про накладення на боржника (позивача) штрафу в розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні № 69509279 за невиконання рішення суду без поважних причин.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 09.02.2022 у цивільній справі № 152/1498/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до КНП "Шаргородська міська лікарня" про розірвання трудового договору та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 09.02.2022 в частині визнання незаконним наказу КНП "Шаргородська міська лікарня" від 04.01.2022 № 4 про припинення трудового договору із ОСОБА_1 , визнання недійсним та зобов`язання скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України від 04.01.2022 скасовано та постановлено в цій частині нове рішення. Визнано незаконним та скасовано наказ КНП "Шаргородська міська лікарня" від 04.01.2022 № 4 про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади провізора загально-медичного відділу КНП "Шаргородська міська лікарня" від 04.01.2022 за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Зобов`язано КНП "Шаргородська міська лікарня" скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України від 04.01.2022. В іншій частині рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 09.02.2022 залишено без змін.

На виконання постанови апеляційного суду Шаргородський районний суд Вінницької області видав виконавчий лист № 152/1498/21 від 26.07.2022, який стягувачка пред`явила до примусового виконання.

27.07.2022 старший державний виконавець Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 69509279 щодо зобов`язання КНП "Шаргородська міська лікарня" скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України від 04.01.2022.

Крім того, вказаною постановою державного виконавця вирішено стягнути з боржника (позивача) виконавчий збір у сумі 26 000,00 грн.

Разом з тим позивач зазначає, що 25.07.2022 заступником головного лікаря КНП "Шаргородська міська лікарня" Шелінговською Е. видано наказ "Про скасування наказу про припинення трудового договору ОСОБА_1 " на виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 у справі № 152/1498/21. Однак внести відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_1 виявилося неможливим, оскільки ще 17.02.2022 стягувачка отримала свою трудову книжку особисто і за внесенням запису не зверталась.

Крім того, 08.08.2022 позивач повідомив ОСОБА_1 про те, що постанова Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 КНП "Шаргородська міська лікарня" виконана, оскільки видано наказ про скасування наказу про її звільнення від 04.01.2022. Незважаючи на це, 16.08.2022 старшим державним виконавцем Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. винесено постанову про накладення на підприємство штрафу в розмірі 5100,00 грн за невиконання вимог виконавчого листа № 152/1498/21 від 26.07.2022.

Позивач вважає, що він виконав постанову Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 у цивільній справі № 152/1498/21, а тому державний виконавець протиправно виніс постанову про відкриття провадження в частині стягнення з КНП "Шаргородська міська лікарня" виконавчого збору в розмір 26 000,00 грн та постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою суду від 29.08.2022 позовну заяву КНП "Шаргородська міська лікарня" залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви у спосіб сплати судового збору в сумі 2481,00 грн та подання суду відповідних доказів.

09.09.2022 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано квитанцію про сплату судового збору у вищезазначеному розмірі.

Ухвалою суду від 14.09.2022 відкрито провадження у справі за позовом КНП "Шаргородська міська лікарня" та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, вказаною ухвалою:

1) відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву з дотриманням вимог, передбачених ст. 162 КАС України;

2) на підставі положень ст. 49 КАС України за ініціативою суду залучено до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (стягувача у виконавчому провадженні № 69509279); при цьому третій особі встановлено 2-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання пояснень щодо позову з дотриманням правил, встановлених частинами другою-четвертою статті 162 КАС України;

3) вирішено витребувати з Шаргородського ВДВС та зобов`язати його у 2-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 69509279.

20.09.2022 електронною поштою та 22.09.2022 звичайною поштою від відповідача надійшла заява про неможливість надання копій матеріалів виконавчого провадження № 69509279 на вимогу суду. Відповідач зазначає, що оригінали цього виконавчого провадження були витребувані Шаргородським районним судом Вінницької області згідно з ухвалою від 08.08.2022 у справі № 152/759/22.

26.09.2022 поштою до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Костриці В.С., в яких третя особа виступає на стороні відповідача та позовні вимоги КНП "Шаргородська міська лікарня" заперечує.

Серед іншого, у вказаних поясненнях третя особа звертає увагу на пропущення позивачем строку без поважних причин строку звернення до адміністративного суду та просить суд з цих підстав відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 26.09.2022 клопотання третьої особи про застосування наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду задоволено частково. Позовну заяву КНП "Шаргородська міська лікарня" залишено без руху на стадії судового розгляду справи з наданням позивачу визначеного частиною першою статті 123 КАС України 10-денного строк для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. від 27.07.2022 № 69509279 щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 26 000,00 грн.

05.10.2022 поштою до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Литвинюка М.І., подана на виконання вимог вищевказаної ухвали суду.

У заяві представник відповідача зазначає, що йому невідомі підстави залучення до участі у справі третьої особи ОСОБА_1 , на права та обов`язки якої рішення у цій справі ніяк не впливає. При цьому, як зауважує представник відповідача, КНП "Шаргородська міська лікарня" не отримувала відповідної ухвали суду про залучення ОСОБА_1 як третьої особи і, очевидно, суд такої ухвали не виносив.

Водночас до вказаної заяви представником позивача додано клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке обґрунтовується тим, що лікарня є юридичною особою (некомерційним підприємством), яку очолює головний лікар Чорний В.В. і який відповідно до статуту підприємства є розпорядником коштів, має право підпису та представництва інтересів лікарні у державних органах. Водночас у період з 18 липня до 10 серпня 2022 року головний лікар Чорний В.В. перебував у щорічній відпустці, що перешкодило вирішенню питання про укладення договору про надання правової допомоги та подання позову до суду.

Крім того, представник позивача зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 в Україні введено воєнний стан, який триває до цього часу. КНП "Шаргородська міська лікарня" в умовах воєнного часу діє як госпіталь та здійснює на постійній основі лікування поранених військовослужбовців Збройних Сил України. При цьому головний лікар ОСОБА_3 , окрім своїх обов`язків за адміністративною посадою, також аистує на хірургічних операціях.

Відтак представник позивача зауважує, що КНП "Шаргородська міська лікарня" з поважних причин пропустило строк звернення до адміністративного суду, а тому просить суд поновити такий строк.

Вивчивши матеріали позовної заяви, оцінивши наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Щодо статусу ОСОБА_1 як третьої особи у цій справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

За правилами, визначеними ч. 5 ст. 49 КАС України, про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Отже, нормами процесуального права суду надано повноваження щодо залучення до участі у справі третіх осіб, в тому числі з власної ініціативи суду. Таке повноваження може бути реалізоване судом, зокрема, під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, якщо суд встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі.

Ухвалою суду від 14.09.2022 про відкриття провадження у цій справі за ініціативою суду вирішено залучити до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача гр. ОСОБА_1 , яка є стягувачем у виконавчому провадженні № 69509279, в межах якого відповідач виніс оскаржувані постанови про стягнення з позивача виконавчого збору та про накладення на позивача, як боржника у вказаному виконачому провадженні, штрафу в розмірі 5100,00 грн за невиконання без поважних причин рішення суду, яким КНП "Шаргородська міська лікарня" зобов`язано скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України від 04.01.2022.

Ухвалюючи вказане рішення, суд дійшов висновку, що при вирішенні існуючого спору між сторонами сужу необхідно вдатися до оцінки питань, пов`язаних з примусовим виконанням судового рішення, ухваленого на користь ОСОБА_1 , а тому рішення у цій справі може впливати на її права та інтереси, як стягувачки у виконавчому провадженні № 69509279.

Суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що рішення у цій справі ніяк не впливає на права ОСОБА_1 , беручи до уваги предмет оскарження.

Суд зауважує, що ключовим питання під час розгляду цієї справи є питання щодо виконання КНП "Шаргородська міська лікарня" виконавчого листа Шаргородського районного суду Вінницької області № 152/1498/21 від 26.07.2022, стягувачем за яким є ОСОБА_4 .

Власне, основний аргумент позивача на підтримку заявлених позовних вимог полягає у тому, що, як вважає позивач, судове рішення, ухвалене на користь ОСОБА_4 , було добровільно виконане КНП "Шаргородська міська лікарня" ще до відкриття виконавчого провадження, що у свою чергу не давало підстав для стягнення виконавчого збору. Окрім того, на думку позивача, у державного виконавця не було законних підстав для накладення штрафу за невиконання постанови Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 у справі № 152/1498/21, оскільки позивач не може скасувати записи у трудовій книжці через нез`явлення ОСОБА_1 до лікарні для внесення відповідного запису.

Отже, для вирішення цього публічно-правового спору суд повинен вдатися до надання правової оцінки питанню щодо виконання/невиконання боржником виконавчого листа на дату прийняття державним виконавцем оскаржуваних постанов.

Відтак рішення у цій справі безпосередньо впливає на права та інтереси ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні.

Щодо тверджень представника позивача про неотримання КНП "Шаргородська міська лікарня" ухвали суду про залучення третьої особи, то такі є безпідставними і спростовуються матеріалами справи, згідно з якими ухвалу суду від 14.09.2022 про відкриття провадження в адміністративній справі № 120/6737/22 позивач отримав електронною поштою 19.09.2022 (на офіційний e-mail лікарні), підтвердивши факт отримання.

Водночас зазначений спосіб надіслання судових рішень у справах цієї категорії повністю відповідає вимогам статті 268 КАС України.

Щодо строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, главою 11 розділу II КАС України визначено особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби та приватного виконавця. Однією з таких особливостей є встановлення скороченого строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

Отже, справа за позовом КНП "Шаргородська міська лікарня" є справою з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, до якої застосовуються особливості, визначені статтею 287 КАС України, в тому числі й вимога щодо 10-денного строку подання позовної заяви до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Щодо відліку строку звернення до адміністративного суду, то суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 287 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

З матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів неможливо було достовірно встановити дату початку перебігу строку звернення до адміністративного суду в частині оскарження позивачем постанови державного виконавця від 27.07.2022.

Відтак провадження у справі за позовом КНП "Шаргородська міська лікарня" відкрито судом ухвалою суду з одночасним прийняттям рішення про витребування у відповідача матеріалів виконавчого провадження № 69509279, у тому числі для з`ясування і перевірки вищезазначеного питання.

Втім, як видно з документів, доданих третьою особою до своїх письмових пояснень, позивач отримав копію вищевказаної постанови 29.07.2022 (вхідний № 1264) і 08.08.2022 в порядку, визначеному ст. 447 ЦПК України, звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області із скаргою на рішення та дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 69509279 (вихідний № 988).

Також судом встановлено, що ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 08.08.2022 відкрито провадження у справі № 152/759/22 за вказаною скаргою КНП "Шаргородська міська лікарня" з призначенням справи до розгляду в судовому засіданні.

Отже, позивач пропустив 10-денний строк звернення до адміністративного суду, передбачений ч. 2 ст. 287 КАС України, оскільки подав позов поштою лише 22.08.2022 (згідно зі штампом на поштовому конверті), тоді як про оскаржувану постанову державного виконавця від 27.07.2022 ВП № 69509279 дізнався ще 29.07.2022.

Суд зазначає, що законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18.

Крім того, установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (див. постанову Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19).

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідності до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що вирішення судом питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропущення строку звернення до адміністративного суду можливе лише за результатами розгляду клопотання позивача про поновлення такого строку (або у випадку, якщо позивач не заявить такого клопотання) і виключно в тому разі, якщо суд дійде висновку, що зазначені позивачем причин пропуску строку звернення до суду не є поважними.

На це додатково вказують положення п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, якими встановлено повноваження суду щодо залишення позовної заяви без розгляду саме з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 КАС України.

Таким чином, оскільки невідповідність позовної заяви вимогам ч. 6 ст. 161 КАС України була виявлена судом після відкриття провадження у справі, ухвалою суду від 26.09.2022 позовну заяву КНП "Шаргородська міська лікарня" залишено без руху на стадії судового розгляду. При цьому позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків, передбачений частиною першою статті 123 КАС України, а саме протягом 10 (десяти) днів з вручення (отримання) копії ухвали, шляхом подання до суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом (в частині позовних вимог) та надання суду доказів поважності причин його пропуску.

05.10.2022 у встановлений судом строк представник позивача подав до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Оцінюючи наведені у такій заяві причини пропущення строку звернення до суду, суд враховує, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 121 КАС України суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними.

В цьому контексті суд зауважує, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними й допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Відтак поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Водночас поважність таких причин повинен доводити саме заявник (див. постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 806/2321/16).

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до іншої практики ЄСПЛ (справи "Пелевін проти України", № 24402/02, рішення від 20 травня 2010 року, п. 27; "Наталія Михайленко проти України", № 49069/11, рішення від 30 травня 2013 року, п. 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України", правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Також у відповідності до пункту 45 рішення ЄСПЛ "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Як на поважну причину пропуску строку звернення до суду з цим позовом представник позивача посилається на те, що в пероід з 18 липня до 10 серпня 2022 року головний лікар КНП "Шаргородська міська лікарня" Чорний В.В. перебував у щорічній відпустці, що об`єктивно перешкодило оформленню позовної заяви та її поданню до суду, зважаючи на те, що без головного лікаря, який є керівником відповідної юридичної особи, такі питання не могли вирішуватися.

Дійсно, беручи до уваги дату отримання позивачем копії оскаржуваної постанови державного виконавця від 27.07.2022, а саме 29.07.2022, перебіг десятиденного строку звернення до адміністративного суду з позов про її скасування розпочався з 30.07.2022 та завершився 08.08.2022, тобто припиав на період відпустки головного лікаря.

Втім, як видно зі змісту наказу КСП "Шаргородська міська лікарня" № 135 від 04.07.2022 про надання відпустки головному лікарю Чорнію В.В., на період відпустки головного лікаря з 18.07.2022 до 10.08.2022 обов`язки головного лікаря було покладено на заступника головного лікаря з медичної частини Шелінговську Е.Ф.

Отже, відсутність на роботі головного лікаря не могла перешкодити поданню адміністративного позову до суду, зважаючи на те, що його обов`язки за посадою виконувала інша посадова особа.

При цьому суд не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що повноваження ОСОБА_5 , як виконувачки обов`язків головного лікаря, були обмежені, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості вчиняти дії, необхідні для подання до суду позовної заяви від імені лікарні.

Ба більше, судом встановлено, що 08.08.2022 за вих. № 988 позивач в порядку цивільного судочинства оскаржив до Шаргородського районного суду Вінницької області рішення та дії державного виконавця Тютюнник Н.А. щодо відкриття виконавчого провадження № 69509279.

При цьому позовну заяву, датовану також 08.08.2022, від імені КНП "Шаргородська міська лікарня" підписав головний лікар Чорній В.В., що повністю спростовує твердження представника позивача про те, що перебування головного лікаря у відпустці в період з 18.07.2022 до 10.08.2022 унеможливило подання позову до адміністративного суду.

Насамкінець суд враховує, що відпустка головного лікаря закінчилася 10.08.2022, тоді як позовна заява на адресу Вінницького окружного адміністративного суду була надіслана поштою лише 22.08.2022.

Як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду представник позивача також посилається на введення в Україні воєнного стану.

Дійсно, у зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 і включно до дати звернення позивача до суду 22.08.2022 в Україні діяв (і діє до цього часу) воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі Закон № 389-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 389-VIII воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За змістом статті 9 Закону № 389-VIII в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно зі ст. 12-2 Закону № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Приписами статті 26 Закону № 389-VIII передбачено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Отже, незважаючи на введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022, Вінницький окружний адміністративний суд своєї роботи не припиняв, здійснював та здійснює свої повноваження, що визначені Конституцією та законами України.

Відтак необхідно перевірити, яким чином введення на території Україні, в тому числі на території Вінницької області, могло об`єктивно перешкодити позивачу своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів у спірних правовідносинах. При цьому, як вже зазначалося вище, саме позивач зобов`яаний довести існування таких об`єктивних перешкод.

Втім, як видно зі змісту заявленого клопотання, позивач обмежився загальним посиланням на введення в країні воєнного стану, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду, однак при цьому не надає жодних доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску такого строку з мотивів введення воєнного стану.

Верховний Суд у постанові від 25.08.2022 у справі № 240/3771/21 вказав на те, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках (ухвала Верховного Суду від 06.09.2022 у справі № 420/16598/21).

Отже, саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на діяльність заявника, що, в свою чергу, обумовило пропущення відповідного строку або необхідність його продовження.

Суд зазначає, що введення воєнного стану може бути поважною причиною пропущення процесуального строку якщо це пов`язано не з загальними, а конкретними причинами, що практично, а не теоретично, заважали вчасно виконати процесуальну дію.

Натомість позивач таких конкретних причин не наводить, як і не надає доказів, які б вказували на поважні причини пропуску строку звернення до суду з позовом. Також позивачем не доведено, що між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану є безпосередній, прямий причинний зв`язок.

Представник позивача зазначає, що в умовах воєнного стану КНП "Шаргородська міська лікарня" діє як госпіталь і що головний лікар Чорний В.В., окрім адміністративних обов`язків, також асистує на хірургічних операціях.

Однак вказані доводи, на переконання суду, не доводять поважність причин пропуску строку звернення до суду у цій справі.

По-перше, позивач не надав жодних належних й допустимих доказів на підтвердження вищенаведених обставин.

По-друге, позивач ніяк не пояснює, яким чином надання лікарнею медичної допомоги, навіть якщо обсяг такої допомоги збільшився в умовах воєнного часу, об`єктивно перешкодило позивачу своєчасно звернутися до суду з цим позовом, тим паче, що сам позивач акцентує увагу на тому, що правову допомогу йому надає адвокат.

По-третє, у той самий період позивач подав позовну заяву до Шаргородського районного суду Вінницької області про оскарження дій державного виконавця (справа № 152/759/22), що свідчить про те, що вищевказані обставини ніяк не завадили позивачу вчасно звернутися до цивільного суду;

По-четверте, відповідні доводи позивача суд вважає суперечливими, оскільки позивач одночасно називає поважними причинами пропуску строку звернення до суду як щорічну відпустку головного лікаря та його відсутність на роботі, так і його надмірну зайнятість.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що у заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, а ті доводи, що наведені у відповідному клопотанні представника позивача, не можуть визначатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду та не свідчать про відсутність підстав для незастосування такого строку.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена (ч. 3 ст. 240 КАС України).

Таким чином, оскільки факт пропуску позивачем строку звернення до суду виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і підстави для його поновлення, вказані представником позивача у відповідній заяві про поновлення строку звернення до суду, визнані судом неповажними, суд приходить до переконання про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, наведені, зокрема, в рішеннях від 28 травня 1985 року у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" та від 13 лютого 2001 року у справі "Кромбах проти Франції", згідно з якими держава може встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20 травня 2010 року в справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року в справі "Наталія Михайленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, в тому числі щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 123, 160, 161, 172, 240, 248, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без задоволення заяву (клопотання) позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

2. Залишити без розгляду позовну заяву комунального некомерційного підприємства "Шаргородська міська лікарня" Шаргородської міської ради Вінницької області до Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанов в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Тютюнник Н.А. від 27 липня 2022 року ВП № 69509279 щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26 000,00 грн.

3. Копію ухвали надіслати для відома учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України, якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала в повному обсязі складена 07.10.2022.

Суддя Сало Павло Ігорович