Справа № 160/11382/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Фермерського господарства «Алігатор» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
29.07.2022 Фермерське господарство «Алігатор» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій позивач просить:
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що ФГ «Алігатор» з 2015 року є платником єдиного податку четвертої групи. Рішенням Кам`янського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення податкових ризиків Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 9682/6/04-36-18-12-20 від 02.02.2022 ФГ «Алігатор» було виключено з реєстру платників єдиного податку на підставі пп.299.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 Податкового кодексу України. У вказаному рішенні відповідачем зазначено, що позивачем в порушення пп.299.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 Податкового кодексу України станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг станом на 01.01.2022 у розмірі 4449,70грн., тому не є платником податку четвертої групи у 2022 році. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню. На переконання позивача, у разі наявності в контролюючого органу підстав вважати, що ФГ «Алігатор» не може бути платником єдиного податку, то відповідно до п. 299.10 ст.299 ПК України може прийняти рішення про анулювання реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, чого зроблено не було. Наявність боргу на 01 січня поточного року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку лише для тих, хто вперше набув цей статус. Позивач вважає, що оскільки у даному випадку він мав з 01.01.2022 автоматично стати платником єдиного податку четвертої групи, тому норми пп.299.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 ПК України щодо відмови у такій реєстрації за наявності податкового боргу до спірних правовідносин застосуванню не підлягають. Крім того, приймаючи у 2022 році податкову звітність як платника єдиного податку IV групи контролюючим органом опосередковано визнано позивача таким, що перебуває на спрощеній системі оподаткування. З урахуванням викладеного, вважає рішення цілком протиправним, просить задовольнити позов в повному обсязі.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2022 направлена сторонам, відповідачу разом із копією позовної заяви з додатками у паперовому вигляді та отримана ним 09.08.2022, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отримання.
Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності позивача за КВЕД: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Вказані податкові декларації прийнято ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Криничанський район) згідно із квитанціями №2 (а.с.33, 40, 47).
В обґрунтування підстав прийняття рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи в ньому зазначено наступне.
Згідно пп. 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, не можуть бути платником єдиного податку четвертої групи суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форсмажорних обставин). Відповідно до інтегрованої картки платки податків ФГ «Алігатор» по коду бюджетної класифікації 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) станом на 01.01.2022 рахувався борг у розмірі 4449,70 грн. Враховуючи викладене, ФГ «Алігатор» не є платником єдиного податку четвертої групи у 2022 році.
Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача 02.02.2022 року за №9682/6/04-36-18-12-20 про відмову у реєстрації платником єдиного податку четвертої групи на 2022 рік, звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до Закону України від 28.12.2014 року № 71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).
У розділі XIV «Спеціальні податкові режими» у главі 1 Податкового кодексу України встановлені правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.
Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Пунктом 291.3 статті 291 ПК України встановлено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група; 2) друга група; 3) третя група; 4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники: а) юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків; б) фізичні особи - підприємці, які провадять діяльність виключно в межах фермерського господарства, зареєстрованого відповідно до Закону України «Про фермерське господарство».
Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України передбачено, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Аналіз наведених норм свідчить, що до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.
Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:
загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
За змістом підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 ПК України платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Відповідно до пунктів 299.1, 299.2 статті 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
Податковим кодексом України визначено підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку (п. 299.10. ст. 299 ПК України) та підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи (п. 291.5-1 ст. 291 ПК України).
Так, положеннями пункту 291.5-1. статті 291 Податкового кодексу України визначено, що не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи:
291.5-1.1. суб`єкти господарювання, у яких понад 50 відсотків доходу, отриманого від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, становить дохід від реалізації декоративних рослин (за винятком зрізаних квітів, вирощених на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, та продуктів їх переробки), диких тварин і птахів, хутряних виробів і хутра (крім хутрової сировини);
суб`єкти господарювання, діяльність яких згідно з КВЕД-2010 відноситься до класів 01.47 (розведення свійської птиці), 01.49 (в частині розведення та вирощування перепелів і страусів) та 10.12 (виробництво м`яса свійської птиці);
291.5-1.2. суб`єкти господарювання, що провадять діяльність з виробництва підакцизних товарів, крім виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, які використовують такі виноматеріали для виробництва готової продукції, вин виноградних, вин плодово-ягідних та/або напоїв медових, вироблених та розлитих у споживчу тару малими виробництвами виноробної продукції з виноматеріалів виключно власного виробництва (не придбаних), отриманих шляхом переробки плодів, ягід, винограду, меду власного виробництва, а також крім електричної енергії, виробленої кваліфікованими когенераційними установками та/або з відновлюваних джерел енергії (за умови, що дохід від реалізації такої енергії не перевищує 25 відсотків доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) такого суб`єкта господарювання);
291.5-1.3. суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).
Поряд з цим, за змістом пункту 299.10. статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;
3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;
5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті.
Згідно з абзацом другим пункту 299.11. статті 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване рішення від 02.02.2022 №9682/6/04-36-18-12-20 прийнято відповідачем з посиланням на п.п.291.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 Податкового кодексу України на підставі аналізу баз даних ДПС України та наданих ФГ «Алігатор» документів для підтвердження на 2022 рік статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік, використавши інформацію з інтегрованої картки про те, що станом на 01.01.2022 борг становить 4449,70 грн.
Суд зазначає, що єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій, у разі встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної виїзної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених у ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, тобто бути платником єдиного податку четвертої групи за критеріями, визначеними у п.4 п.291.4. ст.291 Податкового кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладено в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №822/1676/18, від 19.04.2019 у справі №821/884/18, від 07.02.2019 у справі №804/3117/17 та від 19.06.2020 у справі №822/758/17.
Однак, доказів проведення виїзної документальної перевірки та результатів її проведення податковим органом суду не надано.
За таких обставин, доходить висновку, що відповідачем порушено порядок прийняття рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи ФГ «Алігатор», який визначено Податковим кодексом України.
При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи контролюючого органу про наявність податкового боргу, як підставу для анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи з посиланням на норми підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 ПК України, оскільки ці норми встановлюють умови, за якими суб`єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи.
Рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку може бути прийняте з вичерпних підстав, передбачених п. 299.10 ст. 299 ПК України, до яких не належить заборона, передбачена пп. 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291 ПК України, якою керувався відповідач.

Варто зауважити, що для тих суб`єктів господарювання, які вже були платниками єдиного податку, відповідно до вимог п. 8 п.п. 298.2.3 ст. 298 ПК України, податковий борг може бути підставою для втрати цього статусу лише у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, що не заперечено відповідачем, станом на 01.01.2022 за позивачем рахувався податковий борг з ПДВ у сумі 4449,70грн., який виник в результаті несплати податкових зобов`язань по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2021 від 22.12.2021 та по податковій декларації з ПДВ від 20.12.2021.

Згідно з копії платіжного доручення (платник ФГ «Алігатор»), наявного в матеріалах справи (а.с.55), а саме: № 15 від 19.01.2022, позивачем сплачено ПДВ за листопад 2021 у сумі 4450,00грн.

З інтегрованої картки платника, доданої відповідачем до відзиву на позовну заяву, вбачається, що станом на 24.01.2022 року «зараховано в системі електронного адміністрування ПДВ 3494,70 грн. та 955,00грн. платіжним дорученням №345412427 від 19.01.2022»; в графі «всього внесено з початку року» значиться сума 4449,70 грн.».

Крім того, у відзиві відповідачем підтверджено, що фактично борг, який був на 01.01.2022 року у сумі 4449,70 грн. погашено повністю 19.01.2022 платіжним дорученням №345412427 від 19.01.2022.

Інших доказів на підтвердження позиції відповідача матеріали справи не містять.

За змістом частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів проведення документальної виїзної перевірки позивача, відповідно, за результатами її проведення не надано доказів на підтвердження наявності у позивача податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, а відтак відсутності доказів наявності підстав для анулювання реєстрації платником єдиного податку, визначених у пункті 299.10 статті 299 ПК України, суд дійшов висновку про те, що приймаючи рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи ФГ «Алігатор» відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом положень частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Керуючись приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 02.02.2022 №9682/6/04-36-18-12-20 про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи ФГ «Алігатор», а не про відмову у реєстрації платником єдиного податку четвертої групи на 2022 рік, як помилково зазначає позивач, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

За змістом пункту 299.10. статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5.04.2005 (заява №38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача відновити в реєстрі платників єдиного податку відомості про Фермерське господарство «Алігатор» (, місцезнаходження: 52340, Дніпропетровська область, Кам`янський район, село Світлогірське, вул. Центральна, буд. 62А) як платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік, про що видати довідку (витяг) з реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дії (рішення) у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду із цією позовною заявою у розмірі 4962,00 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст.9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фермерського господарства «Алігатор» (, місцезнаходження: 52340, Дніпропетровська область, Кам`янський район, село Світлогірське, вул. Центральна, буд. 62А) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а) визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658, місцезнаходження: 49005, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а) від 02.02.2022 №9682/6/04-36-18-12-20 про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи Фермерське господарство «Алігатор», .

Зобов`язати Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а) відновити в реєстрі платників єдиного податку відомості про Фермерське господарство «Алігатор» (, місцезнаходження: 52340, Дніпропетровська область, Кам`янський район, село Світлогірське, вул. Центральна, буд. 62А) як платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік, про що видати довідку (витяг) з реєстру платників єдиного податку.

У задоволенні іншої частини позовних - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «Алігатор» (, місцезнаходження: 52340, Дніпропетровська область, Кам`янський район, село Світлогірське, вул.Центральна, буд.62А) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4962,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 03.10.2022.

Суддя М.М. Бухтіярова