Справа № 340/3153/22
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3153/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С., розглянув у порядку спрощеного (письмового) провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Новгородківської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, вул. Центральна,13, смт. Новгородка, Кіровоградська область,28200

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`зання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

1)визнати протиправним та скасувати рішення Новгородківської селищної ради №1875 від 29.12.2021 "Про відмову у затверджені проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність /шляхом безоплатної передачі/ гр. ОСОБА_1 "

2)зобов`язати Новгородківську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області прийняти рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства /А.01.02/ в розмірі земельної ділянки частки /паю/ за рахунок категорії земель с/г призначення, що перебувають у землях запису за межами населеного пункту на території Новгородківської селищної ради /колишня Верблюзька сільська рада Новгородківського району/;

3) зобов`язати Новгородківську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області прийняти рішення про передачу ОСОБА_1 у власність земельну ділянку с/г призначення, площею 7,50 га для ведення фермерського господарства , яка розташована на території Новгородківської селищної ради / колишня Верблюзька сільська рада Новгородківського району /, кадастровий номер :02:001:0692.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.104).

Від відповідача до суду надійшли письмові пояснення, зі змісту яких встановлено, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі (вх.№24974/22 від 29.09.2022).

Дослідивши подані стороною позивача документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі заяви (клопотання) позивача від 06.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю) за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:9025, розташована на території Кіровоградської області, Кропивницького (колишній Новгородківський) району Новгородківська селищна рада (колишня Верблюзька сільська рада) (а.с.10), рішенням Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області від 28.02.2020 №270 "Про вирішення земельних питань" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для ведення фермерського господарства: ОСОБА_1 в розмірі земельної частки (паю), площею 7,46 умовних кадастрових гектарів, за рахунок земельної ділянки комунальної власності (за межами населеного пункту) кадастровий номер :02:001:9025 площею 23,8304 га пасовищ на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області (а.с.14).

За замовленням позивача, відповідно до договору на виконання робіт укладеного з приватним підприємством Земля Новгордківшини був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства (А.01.02.) в розмірі земельної ділянки частки (паю) за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у землях запасу за межами населеного пункту на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області (а.с.5-96).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" (чинному на час виникнення правовідносин, та в редакції на час виникнення правовідносин) державна експертиза землевпорядної документації (далі - державна експертиза) - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об`єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об`єктів експертизи.

Згідно вимог статті ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" (чинному на час виникнення правовідносин, та в редакції на час виникнення правовідносин) даний проект землеустрою зданий на погодження.

Відповідно до висновку від 13.05.2021 року №9934/82-21 головним управлінням Держгеокадастру в Івано Франківській області вищезазначений проект був погоджений (а.с.94).

28.05.2021 року отриманий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021, яким сформована земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0692 для ведення фермерського господарства (01.02) загальною площею 7.50 га.

Позивачем було подано відповідачу даний проект разом із витягом із ДЗК про земельну ділянку на затвердження та передання у власність земельної ділянки.

29 грудня 2021 року Новгородківською селищною радою Кіровоградської області прийнято рішення №1875 "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) гр. ОСОБА_1 " відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в зв`язку порушенням земельного законодавства, ст. 186 та ст. 212 ЗК України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки та зміна виду угідь (а.с.97).

Цим же рішенням, відмовлено в передачі у власність (шляхом безоплатної передачі) ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, в тому числі: 7,5000 га - пасовищ кадастровий номер :02:001:5062 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03) за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебувають у землях запасу за межами населеною пункту (с. Верблюжка) на території Новгородківської селищної ради Кіровоградської області.

29.07.2022 року рішенням Новгородківською селищною радою Кіровоградської області № 2033 внесено зміни до оскаржуваного рішення (а.с.129).

Позивач не погоджуючись із таким рішенням відповідача звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (частина друга статті 4 ЗК України).

Відповідно до пункту «б» статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

За змістом пункту б частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Положеннями частини третьої статті 22 ЗК України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 ЗК України.

В силу положень частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР) визначено, що питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до статті 59 Закону №280/97-ВР, рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, а також відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування врегульовані Законом України від 22.05.2003 №858-IV "Про землеустрій" (далі - Закон №858-IV).

Відповідно до статті 25 Закону № 858-IV, документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. До видів документації із землеустрою належать, зокрема: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом.

За нормами частини першої статті 50 Закону № 858-IV, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом.

Суд зазначає, що за змістом статті 30 Закону № 858-IV, погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина десята статті 118 ЗК України).

До 26.05.2021 діяла редакція ЗК України, яка передбачала, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина шоста статті 186 ЗК України).

При цьому відповідно до частини сімнадцятої статті 186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Частина перша статті 186-1 ЗК України передбачала, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом частини шостої статті 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" №1423-ІХ від 28.04.2021, чинного з 27.05.2021 статтю 186-1 ЗК України виключено, а статтю 186 Погодження і затвердження документації із землеустрою викладено в новій редакції.

Проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в такому порядку: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (пункт 6 частини другої статті 186 ЗК України).

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим (частина шоста статті 186 ЗК України).

Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (частина сьома статті 186 ЗК України).

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження (частина дев`ята статті 186 ЗК України).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Судом встановлено, що позивачу відмовлено в затверджені проекту землеустрою в зв`язку з встановленням факту самовільного зайняття земельних ділянок.

Відповідно до наданих представником відповідача документів, встановлено, що 22 червня 2021 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель, згідно наказу ГУ Держгеокадстру у Кіровоградській області від 25.05.2021 №336 ДК, проведено перевірку з питань дотримання земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності родючості грунтів стосовно земельної ділянки площею 15,8304 га /кадастровий номер :02:001:9120/, яка в подальшому поділена на 2 земельні ділянки площею 7,5 га, з кадастровим номером:352340400:02:001:0879 та площею 7,5 га, з кадастровим номером:352340400:02:001:0692, щодо якої почав оформлення документів позивач.

На момент здійснення перевірки земельна ділянка площею 15,8304 га оброблена та засіяна соняшником, право власності чи право користування на вказану земельну ділянку не зареєстровано, чим допущено порушення ч. 1 ст.116, ст.ст.125,126 ЗК України та ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", що підтверджується Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 22.06.2021 №336-ДК/301/АП/09/01/-21 (а.с.118-121).

За наслідками вказаної перевірки, 25.08.2021 головним спеціалістом відділу державного контролю за використанням та охороною земель складено Протокол про адміністративне правопорушення №336-ДК/0157П/07/01/-21 (а.с.127-128).

Зі змісту протоколу встановлено, що позивач використовує самовільно, без оформлення належним чином, документів, земельну ділянку площею 7,5000 га /кадастровий номер :02:001:0692/, яка розташована за межами населеного пункту с. Верблюжка на території Новгородківської селищної ради /Верблюжська сільська рада/ Кропивницького району.

Судом встановлено, що вказаним порушенням заподіяно матеріальну шкоду /збитки/ в розмірі 26 805 грн., яка розрахована відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 22.06.2021 №336-ДК/466/АО/10/01/-21 (а.с.125).

25 серпня 2021 року позивачу вручено припис №336-ДК/0200Пр/03/01/-21, згідно з яким позивача зобов`язано усунути порушення земельного законодавства України, а саме припинити користування самовільно зайнятою земельною ділянкою (а.с.114).

Крім того, 25.08.2021 року державним інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.116).

Вказане вище порушення позивачем не усунуто, що підтверджено Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 15.09.2021 №542-ДК/447/АП/09/01/-21 (а.с.122-124), що свідчить про самовільне використання позивачем земельної ділянки.

Доказів зворотного позивачем до суду не надано.

Відповідно до статті 211 ЗК України, самовільне зайняття земельних ділянок є порушеннями земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Так, статтею 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Стосовно невідповідності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність статтям 29 та 50 Закону України "Про землеустрій".

Відповідно до статті 29 Закону України "Про землеустрій" (в редакції чинній на час розроблення та погодження проекту землеустрою) документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації.

Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.

Приписами статті 50 Закону України "Про землеустрій" (в редакції чинній на час розроблення та погодження проекту землеустрою) визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Суд констатує, що відповідачем не конкретизовано у чому саме полягає невідповідність розробленого та погодженого проекту землеустрою, поданого позивачем на затвердження, вказаним вище вимогам Закону України "Про землеустрій".

Оцінюючи докази, які є в справі, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, виходячи із меж позовних вимог, суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Крім того, суд звертає увагу, що під час розгляду справи по суті відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, виконав процесуальний обов`язок доведення правомірності своїх дій у спірних правовідносинах, а також відповідності їх критеріям визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Новгородківської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`зання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко