Справа № 953/9108/21
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/9108/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Мордухович К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2УПП в Харківської області Соловйова Максима Олександровича (м. Харків, вул. Шевченка,315-А), Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченко,315-А) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

17.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18№626345 від 07.05.2021 року та закрити провадження у справі. Як на підставу позову посилається на те, що відповідачем поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №2УПП в Харківської області Соловйовим М. О. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.8 ст.121 КУпАП. Позивач вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки відповідачем невірно встановлені обставини справи, в її діях відсутній склад порушення ПДР України, оскаржувану постанову було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2021 року було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відносно нього поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №2УПП в Харківської області Соловйовим М. О. складено постанову ДПО18№626345 від 07.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладено стягнення у вигляді штрафу 8500 грн. Вказав, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 07.05.2021 о 10:37 по просп..Науки,38 в м.Харкові водій ОСОБА_1 керував тз YamahaXT2750 н.з. НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені митним кодексом України, порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року, згідно бази ІПНП транспортний засіб ввезено 06.12.2016 року гр.. ОСОБА_1 , в строком до 1 року, чим порушено вимоги ст. 380, та ст. 16,31 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.8 ст. 121 КУпАП. Вказав, що поліцейський повинен був скласти протокол, а не постанову, розгляд справи не відбувався, дана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки відповідачем невірно встановлені обставини справи, в його діях відсутній склад порушення ПДР України, оскаржувану постанову було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, неправомірно отримані його персональні дані.

Позивач посилається на ті обставини. що Кабінетом Міністрів України анонсувався розгляд законопроекту про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо спрощення умов ввезення на митну територію України транспортних засобів та приведення умов оподаткування до загального режиму акцизних зборів ЄС, та щодо змін до Митного кодексу України, що постанови такого змісту виносять тільки в Хрківській обл. Також, незважаючи на пояснення позивача, справа інспектором розглянута упереджено, не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи.

14.06.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказали, що 07.05.2021 о 10:37 по просп..Науки,38 в м.Харкові водій ОСОБА_1 керував тз YamahaXT2750 н.з. НОМЕР_1 на іноземній реєстрації(РФ), щодо якого порушено обмеження, встановлені митним кодексом України, порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року, згідно бази ІПНП транспортний засіб ввезено 06.12.2016 року гр. ОСОБА_1 , в строком до 1 року, чим порушено вимоги ст. 380, та ст. 16,31 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.8 ст. 121 КУпАП. Мотоцикл було зупинено працівниками поліції, оскільки позивач порушив вимоги дорожнього знаку 5.18 ПДР України, оскаржувана постанова винесена також за ч.1 ст.122 КУпАП. Позивачу в повному обсязі роз`яснені його права передбачені ст. 63 КУ, ст. 268 КУпАП, жодних клопотань останній не заявляв, що підтверджується відеозаписом. За результатами розгляду справи відносно позивача винесена постанова ДП 18 №626345 від 07.05.2021 за ч.8 ст. 121, ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначене правопорушення було виявлено поліцейським та винесено постанову, якою позивача притягнуто до відповідальності та застосовано штраф - 8500 грн. Вказали, що 07.05.2021 визначений законодавством порядок використання та експлуатації транспортних засобів на іноземній реєстрації був порушений позивачем, а саме максимально дозволений термін до 1 року порушено на 5 років. Вказали, що поліцейські зобов`язані відкрити адміністративне провадження у справі відносно водія, який порушує ПДР України та експлуатує транспортний засіб щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України. П.1 ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейського зобов`язує зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до МК України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування тощо. Ст.380 МК України визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів для особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України. Так ч.1 ст.380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами за наявності підстав не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом. Тимчасове ввезення громадянами- резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Ці строки можуть бути продовжені митними органами не більше як на 60 днів за наявності визначених законом обставин. Ч.8 ст.380 МК України зазначає, що транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації. Диспозицією ч.8 ст.121 КУпАП встановлена відповідальність водія у разі керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним Кодексом України, зокрема порушено строки його тимчасово ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту. Абзацом 6 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено аналогічні обмеження. Ст.222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, серед яких справи про правопорушення, передбачені ч.8 ст.121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції. Ст.27 Закону України «Про національну поліцію» надає поліцейському безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади з обов`язковим дотриманням норм Закону України «Про захист персональних даних», а тому інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Соловйовим М.О. було правомірно отримано та досліджено відомості, які знаходяться в базах даних державних органів влади і які стосуються ввезення, митного оформлення та перебування та території України транспортних засобів. Відповідач стверджує, що порушення заборони керування транспортним засобом щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним Кодексом України та Закону України «Про дорожній рух», свідчить про посягання на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень поліції відноситься регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірність експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, що вказує на відповідність дій інспектора патрульної поліції Соловйова М.О. відповідно до своїх повноважень та у спосіб визначений законом. Відповідач заперечує обов`язок складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2021 року було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками завчасно, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, та з огляду на те, що сторони по справі були повідомлені про місце і час розгляду справи своєчасно та належним чином, клопотань від учасників справи матеріали справи не містять, суд дослідив матеріали та докази, які були своєчасно долучені сторонами, та встановив наступне.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 07.05.2021 поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №2УПП в Харківської області Соловйовим М. О. складено постанову ДПО18№626345. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.8 ст.121 КУпАП та ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 8500 грн..

Згідно оскаржуваної постанови, 07.05.2021 о 10:37 по просп..Науки,38 в м.Харкові водій ОСОБА_1 керував тз YamahaXT2750 н.з. НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені митним кодексом України, порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року, згідно бази ІПНП транспортний засіб ввезено 06.12.2016 року гр.. ОСОБА_1 , в строком до 1 року, чим порушено вимоги ст. 380, та ст. 16,31 ЗУ «Про дорожній рух», також порушено вимоги дорожнього знаку 5.18 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч ч.1 ст.122 КУпАП, ч.8 ст. 121 КУпАП. Позивачу в повному обсязі роз`яснені його права передбачені ст. 63 КУ, ст. 268 КУпАП, За результатами розгляду справи відносно позивача винесена постанова ДПО18№626345 від 07.05.2021 за ч.8 ст. 121, ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач стверджує, що відповідач його неправомірно притягнув до адміністративної відповідальності, порушивши заборону використання персональних даних, не склавши протокол, також меморандум між КМУ та ГО «Авто Євро Сила», яким строк ввезення анонсувалося продовжити та не притягувати водіїв за порушення строку ввезення.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення серед іншого за ч.8 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає неспроможним аргумент позивача про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП, не відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тому у даній категорій справ протокол про адміністративне правопорушення не складається у відповідності до положень ч.5 ст.258 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.8 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ч.4 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Транспортні засоби, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, та причепи до них, що класифікуються за товарною позицією 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які ввозяться громадянами-резидентами у зв`язку з виконанням своїх обов`язків за укладеними трудовими договорами з підприємствами-нерезидентами, що підтверджується документами відповідних компетентних органів країни реєстрації підприємства-нерезидента, для цілей цього Кодексу вважаються транспортними засобами особистого користування. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України таких транспортних засобів дозволяється на строк до 10 діб за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

На момент розгляду інспектором даної справи не було внесено змін до чинного законодавства, щодо спрощення розмитнення автомобілів на іноземній реєстрації, на які посилається представник позивача в обґрунтування позовних вимог.

Ч.8 ст.380 МК України зазначає, що транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації.

Позивачем відомостей щодо його статусу, як резидента або нерезидента до суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Щодо посилання позивача, що інспектор не зазначив базу даних якою користувався та не мав права нею користуватися суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Держмитслужби України Основними завданнями ЄАІС Держмитслужби є: зокрема забезпечення інформаційної взаємодії з центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та недержавними установами - суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, митними та правоохоронними органами інших країн.

Разом з тим ст. 25 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що Поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності:

1) формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України;

2) користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади;

3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу;

4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями.

Частино 1 ст.27 ЗУ «Про Національну поліції» передбачено, що поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Отже інспектор патрульної поліції Соловйов М.О. мав законне право при розгляді справи користуватись відомостями в базах даних державних органі влади, які стосуються обставин ввезення, митного оформлення та перебування на території України транспортного засобу.

Не приймається до уваги також аргумент позивача про перевищення повноважень поліцейським при розгляді справи, в межах якої було ухвалено оскаржувану постанову, оскільки як вище зазначалося розгляд справ за ч.8 ст.121 КупАП відноситься до компетенції органам Національної поліції. Таке посилання відповідача спростовується положеннями Закону України «Про Національну поліцію»: поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (ст.23); поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних" (ст.27); поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту (ст.35).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже суд вважає доведеною відповідачем у справі правомірність складання постанови про адміністративне правопорушення та наявності в діях ОСОБА_1 складів правопорушення, передбачених ч.1 ст122 КУпАП та ст. ч.8 ст.121 КУпАП. Крім того, стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на спростування своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, при цьому відповідачем надано відео матеріали на підтвердження порушення позивачем п.5.18 ПДР, Позивачем не спростовано надані відомості бази ІПНП транспортний засіб ввезено 06.12.2015 року гр.. ОСОБА_1 строком до 1 року, дані обставини позивачем не оспорювались.

Щодо скасування постанови в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП через недотримання процедури розгляду справи, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 уповноважена особа відповідача діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що підтверджено відзивом відповідача, інспектор перед складанням постанови повідомив про початок розгляду справи, представився, оголосив, яку саме справу буде розглядати, визначив наявність у нього відповідної компетенції, роз`яснив позивачеві його права і обов`язки, вирішив питання щодо заяв та клопотань та з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, виніс оскаржувану постанову, а тому позовні вимоги щодо недотримання процедури розгляду справи є необґрунтованими.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, суд дійшов висновку про залишення без змін постанови серія ДПО18№626345 від 07.05.2021 щодо ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.122 КУпАП, а позовна заява підлягає залишенню без задоволення.

Оскільки суд залишає позовні вимоги без задоволення, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2УПП в Харківської області Соловйова Максима Олександровича (м. Харків, вул. Шевченка,315-А), Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченко,315-А) про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Я. В. Губська