Справа № 465/5536/18
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

06.10.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

за участі секретаря судових засідань Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу поліції батальйону №4 роти №4 УПП у Львівській області Стадника Івана Теодозійовича, інспектора поліції батальйону №4 роти №4 УПП у Львівській області Федака Богдана Борисовича про визнання протиправними дій та скасування постанов про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії командира взводу патрульної поліції роти №4 батальйону №4 УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Стадника І.Т. при винесенні постанови ЕАВ №581315 від 06.09.2018 року протиправними; визнати дії командира взводу патрульної поліції роти №4 батальйону №4 УПП у Львівській області старшого сержанта поліції Федака Б.Б. при винесенні постанови ЕАВ №581315 від 06.09.2018 року протиправними; скасувати постанову командира взводу патрульної поліції роти №4 батальйону №4 УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Стадника І.Т. ЕАВ №581315 від 06.09.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП; скасувати постанову командира взводу патрульної поліції роти №4 батальйону №4 УПП у Львівській області старшого сержанта поліції Федака Б.Б. ЕАВ №581315 від 06.09.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову посилався на те, що 06.09.2018 року командиром взводу поліції батальйону №4 роти №4 у Львівській області, ОСОБА_2 та старшим сержантом поліції батальйону №4 роти №4 УПП у Львівській області Федак Б.Б., були винесені постанови серія №581315 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, і ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255,00 грн. і 425,00 грн.

Відповідно до постанов позивач нібито о 11 год. 30 хв., рухаючись за кермом автомобіля Volkswagen GOLF д.н.з. НОМЕР_1 у Львівській області по дорозі №Е40 у напрямку міста Яворів, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах» поїхав прямо зі смуги з якої дозволено поворот лише праворуч, чим порушив п.8.4.ґ. ПДР, та не увімкнув аварійну зупинку після зупинки працівником поліції.

Зазначені дії інспекторів вважає протиправними, постанови незаконними, та такими, що винесені з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права у зхвязку з чим підлягають скасуванню.

06 вересня 2018 року, позивач рухався в транспортному засобі Volkswagen GOLF д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , проїжджаючи по дорозі №Е40 у напрямку міста Яворів, позивач був зупинений патрульним інспектором Федаком Б.Б. До його автомобілю підійшов інспектор патрульної поліції та вимагав пред`явити йому документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, і сказав, що позивач порушив вимогу дорожнього знаку 5.16, проїхавши з крайньої правої смуги руху прямо.

Дорожня розмітка, яку позивач нібито проїхав, була справа від нього, а він рухався в крайній лівій смузі руху транспортних засобів прямо.

На вимогу поліцейського позивачем була надана відповідь про надання йому доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Після чого інспектор поліції покликав свого напарника ОСОБА_2 .

Також інспектор повідомив що, на позивача буде складено постанову про притягнення мене до адміністративної відповідальності. Інспектор сказав, що він бачив на власні очі правопорушення позивача, він вирішив на основі цієї інформації, що позивач винен, і з доказами знайомити останнього не буде. Після чого інспектор Стадник І.Т. пішов до службового автомобіля, і повернувся уже із складеною та роздрукованою постановою, не розглянувши справу по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП, і не надав позивачу можливості познайомитись з матеріалами справи, а саме доказами його правопорушення.

Позивач почав наполягати на об`єктивному розгляді справи, на що інспектором були висловлені заперечення, що постанова вже складена, і він вже все вирішив.

Після винесення постанови ОСОБА_2 , до позивача підійшов інспектор Федак Б.Б., який зупинив авто позивача, і повідомив, що на нього буде складено другу постанову за ч.2 ст. 122, порушення ввімкнення аварійного світлового сигналу при зупинці працівником поліції.

Таким чином винесення першої постанови ОСОБА_2 , інспектор Федак Б.Б. одразу виніс другу постанову, також не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

У зв`язку з вище викладеним позивач і був змушений звернутися до суду з адміністративним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2018 року визначено головуючого суддю Гулієва М.І.

Ухвалою суду від 17.09.2018 року відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі. Призначено підготовче судове засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2019 року визначено головуючого суддю Мартьянову С.М.

Ухвалою суду від 02.07.2019 року адміністративну справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.12.2020 року закрито підготовче провадження у справі за адміністративним позовом та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутності.

Відповідачі командир взводу поліції батальйону №4 роти №4 УПП у Львівській області Стадник І,Т., та інспектор поліції батальйону №4 роти №4 УПП у Львівській області Федак Б.Б., являючись суб`єктом владних повноважень і будучи повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися і про причини своєї неявки суд не сповістили, а тому справа у відповідності до ч. 3 ст. 205 КАС України була розглянута за відсутності відповідачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 вересня 2018 року відповідачем інспектором УПП у Львівській області командиром взводу 4 батальйону 4 роти старшим сержантом поліції Стадником І.Т. прийнято постанову серії ЕАВ № 581315 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 8.4. ґ. ПДР України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Згідно з постановою серії ЕАВ № 581315, 06 вересня 2018 року о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen GOLF д.н.з. НОМЕР_1 АД Західний обхід м. Львова 9 км 200м, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах» поїхав прямо зі смуги з якої дозволено поворот лише праворуч

Відповідно до п. 8.4.ґ. ПДР України дорожні знаки поділяються на групи: інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 5.16 є інформаційно-вказівним знаком, який показує напрямки руху по смугах.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП (в ред. яка діяла на час винесення постанови) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

06 вересня 2018 року відповідачем інспектором УПП 4 батальйону 4 роти старшим сержантом поліції Федак Б.Б. прийнято постанову серії ЕАВ № 581315 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 9.9.б. ПДР України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно з постановою серії ЕАВ № 581315, 06 вересня 2018 року о 11 годині 43 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen GOLF д.н.з. НОМЕР_1 , АД Західний обхід м. Львова 9 км 300 м, після зупинки працівником поліції не увімкнув світлову аварійну ситуацію.

Відповідно до п. 9.9.б ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП (в ред. яка діяла на час винесення постанови) Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України,завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух»,учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху,учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України,принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії ЕАВ №581315 від 06.09.2018, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а також постанову серії ЕАВ №581315 від 06.09.2018, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП слід скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Разом з тим, позов в частині визнання дій командира взводу поліції батальйону №4 роти №4 УПП у Львівській області Стадника І.Т., та інспектора поліції батальйону №4 роти №4 УПП у Львівській області Федака Б.Б, протиправними задоволенню не підлягає, оскільки згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до 62 Конституції України, ст. ст.77, 243, 244, 246, 250 КАС України, ст. 7, 222, 251, 258, 268, 276, 283 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до командира взводу поліції батальйону №4 роти №4 УПП у Львівській області Стадника Івана Теодозійовича, інспектора поліції батальйону №4 роти №4 УПП у Львівській області Федака Богдана Борисовича про визнання протиправними дій та скасування постанов про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 581315 від 06 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 581315 від 06 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні позову в частині визнання дій незаконними - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Командир взводу поліції батальйону №4 роти №4 УПП у Львівській області Стадник Іван Теодозійович, місцезнаходження м. Львів, вул. Перфецького, б. 19.

Відповідач: Інспектор поліції батальйону №4 роти №4 УПП у Львівській області Федак Богдан Борисович, місцезнаходження м. Львів, вул. Перфецького, б. 19.

Cуддя Мартьянова С.М.