Справа № 367/3846/21
Суддя: Мерзлий Л. В.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/3846/21
Провадження № 2-а/367/161/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

при секретарі судових засідань Валюх В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві, 1 батальйон, 7 рота старшого лейтенанта поліції Шашок Ірини Миколаївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до рядового інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві, 1 батальйон, 7 рота старшого лейтенанта поліції Шашок Ірини Миколаївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 16.05.2021 року ОСОБА_1 (далі Позивач) па власному автомобілі Hyundai Tucson (державний номерний знак НОМЕР_1 ). здійснив зупинку свого транспортного засобу в місті Києві по проспекту Перемоги, 32. Після цієї зупинки Позивач мав намір продовжити свій рух та до нього звернулася Інспектор УПП у місті Києві Шашок Ірина Миколаївна (далі Інспектор). Інспектором поліції було звинувачено ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, а саме у тому, що він здійснив стоянку в смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правила дорожнього руху (далі - ПДР). ОСОБА_1 пояснив інспектору поліції, що ним було здійснено не стоянку, а зупинку для того, щоб пасажир змогла відвідати вбиральню, свій транспортний засіб він не залишав і постійно в ньому знаходився.

Виходячи з зазначених обставин, інспектор поліції склала Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 760576 від 16.05.2021 року (далі - Постанова). Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень 00 копійок.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечував проти обставин того, що ним було вчинено порушення правил безпеки дорожнього руху, в якому його звинувачувала інспектор поліції. ОСОБА_1 надав пояснення щодо описаної ситуації. В даних поясненнях Позивач вказав, що обставини, які викладені Інспектором у Постанові не відповідають дійсності, адже він здійснив не стоянку, а зупинку транспортного засобу, час зупинки, який зазначений у постанові, а саме 17:00 год. не підтверджується жодними належними доказами.

ОСОБА_1 вважає дану постанову протиправною та необґрунтованою, а також такою, що не відповідає нормам КУпАП.

ОСОБА_1 здійснив саме зупинку транспортного засобу, а Інспектор, не з`ясувавши ситуацію та всі обставини справи, вказав у Постанові, що ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу і порушив п. 17.1 ПДР.

В порушення вимог чинною законодавства, Постанова, яку склала Інспектор, містить відривну квитанцію, проте, в ній не зазначено реквізити та можливі способи оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У зв`язку з наведеним, просить визнати протиправною та скасувати постанову серія ДП18 №760576 № від 16.05.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч. 3 ст.122 КУпАП.

Ухвалою суду від 14.06.2021 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та день розгляду справи повідомлений належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява, за змістом якої просить розгляд справи проводити у її відсутність, задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та день розгляду справи повідомлені належним чином. До суду від Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Національної поліції України надходив відзив на позовну, згідно якого зазначають про те, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного.

Зазначають, що Позивач не заперечує того факту, що дійсно 16.05.2021р. о 17.00 м. Києві на проспекті Перемоги, 32, транспортний засіб (ТЗ) Позивача Hyundai Tucson (державний номерний знак НОМЕР_1 ), знаходився на смузі для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.11, у зв`язку з чим Відповідач, згідно статті 78 КАС, звільняється від доказування обставини, яка визнана Позивачем.

Вказують про те, що що Відповідач діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026.

Стверджують, що Позивач, здійснюючи стоянку більше години на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідач, в свою чергу, діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, Постанова винесена з дотриманням всіх вимог визначеного законодавства, факт вчинення позивачем правопорушення стверджується доказами, долученими до відзиву.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, щовідповідно до оскаржуваної постанови 16.05.2021р. о 17.00 м. Києві на проспекті Перемоги, 32, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson (державний номерний знак НОМЕР_1 ) здійснив стоянку на смузі для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1. ПДР України, скоївши тим самим адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 17.1 ПДР України передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що «поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку».

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з встановлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП України. Зокрема у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів на які послався правопорушник чи висловлення останніх доводів.

Згідно вимог щодо притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності покладається на суб`єкта владних повноважень, що вчиняє дані дії, неприпустиме перекладання на особу, що притягнута до відповідальності обов`язку по доказуванню своєї невинуватості.

В якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 122 КУпАП, представником відповідача надано суду фото та відеозапис, на яких зафіксовано порушення позивачем вимог п. 17.1 ПДР України.

Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, яку він отримав на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, в діях ОСОБА_1 суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 122 КУпАП, а отже вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.05.2021 №ДП18 №760576 задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 122, 222, 247, 268, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 77, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до рядового інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві, 1 батальйон, 7 рота старшого лейтенанта поліції Шашок Ірини Миколаївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Мерзлий