Справа № 280/5240/22
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 жовтня 2022 року Справа № 280/5240/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування наказів та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Національної поліції України (далі - відповідач 1, НПУ), до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач 2, ГУНП), в якій позивач просив суд: скасувати наказ №1206 від 12.08.2022 про застосування дисциплінарного стягнення до позивача зі змінами відповідно до наказу НПУ від 29.08.2022 №1313; скасувати наказ №1019 о/с від 30.08.2022; поновити позивача на посаді начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Ухвалою суду від 07.09.2022 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.09.2022 витребувано додаткові докази по справі.

Ухвалою суду від 22.09.2022 повернуто без розгляду заяву позивача про забезпечення позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірні накази прийнято необґрунтовано та з порушенням передбаченої чинним законодавством України процедури. Так, позивач посилається на те, що його не було ознайомлено з результатами перевірки, яка відбувалась відповідно до наказу НПУ від 21.06.2022 №827 в період з 21 по 26 червня 2022 року. Позивач вважає, що не повідомлення його про те, що він є об`єктом службового розслідування не надало змоги користуватися наданими йому правами, зокрема надавати відповідні пояснення, клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування документів, ознайомлюватися з зібраними під час проведення службового розслідування, користуватися правовою допомогою, тощо. Також, позивач вказував і на те, що його не було ознайомлено з висновками проведеного службового розслідування.

Також, позивач посилався на те, що під час перевірки його вину «поза всяким розумним сумнівом» не встановлено. Позивач зазначає, що спірні накази містять лише загальні норми чинного законодавства та посилання на загальні фрази нібито недоліків позивача в роботі, проте у наказах відсутні будь-які конкретні докази їх порушення.

Крім того, позивач звертав увагу на те, що з наказу №1206 видно, що він виданий на підставі проведеної перевірки, яка відбулась в період з 21 по 26 червня на підставі наказу НПУ від 21 червня 2022 року №827. При цьому, позивач зазначає, що жодних висновків дисциплінарних комісій у вказаному наказі не значиться, а тому і сам наказ винесено не на підставі висновку службового розслідування, а на підставі перевірки, яка за своєю суттю не є службовим розслідуванням.

З урахуванням викладеного у позовній заяві та додаткових поясненнях, позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач 1 НПУ проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що спірний наказ НПУ прийнято обґрунтовано, у зв`язку із встановленням під час перевірки відсутності з боку позивача контролю за проведенням досудового розслідування в кримінальних провадженнях, здійснення розслідування яких доручено працівникам слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за обліком та зберіганням кримінальних проваджень, незабезпеченні внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також організацією роботи архіву, кімнати для зберігання доказів. Також, представник відповідача 1 вказував на те, що під час винесення спірного наказу відповідачем 1 дотримано вимог Дисциплінарного статуту НПУ, оскільки винесенню наказу передувало призначення службового розслідування головою НПУ, відповідно до наказу від 13.07.2022 №492. Крім того, представник відповідача 1 зазначив про те, що позивача належним чином 15.07.2022 було ознайомлено з наказом НПУ про призначення та проведення службового розслідування. Також, представник відповідача 1 вказав на те, що в ході проведення службового розслідування позивачем надавались пояснення щодо виявлених фактів недотримання працівниками слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області вимог законодавства, зокрема позивачем визнано деякі із встановлений порушень. Крім того, відповідач 1 вказав на те, ще не мав обов`язку ознайомлювати позивача із висновками службового розслідування, оскільки таке ознайомлення здійснюється лише за наявності письмово оформленої заяви поліцейського, проте позивач таким правом не скористався. Відповідач 1 вважає, що проведеним службовим розслідуванням підтверджуються факти вчинення позивачем дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим відповідач 1 не вбачає підстав для скасування спірного наказу. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач 2 ГУНП проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав аналогічних запереченням відповідача 1. Зокрема, відповідач 2 вказував на те, що позивачу було відомо про проведення службового розслідування призначеного за фактами можливого порушення службової дисципліни деякими працівниками органів досудового розслідування та дізнання відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Відповідач 2 зазначає, що позивач в рамках службового розслідування надавав пояснення працівникам Головного слідчого управління НПУ з питання дотримання у підпорядкованому йому підрозділі вимог чинного законодавства України. Відповідач 2 вважає, що службове розслідування проведено відповідно до вимог чинного законодавства України, а відповідно відсутні підстави для скасування спірних наказів. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача 2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступне.

Судом встановлено, що 21.06.2022 заступником голови начальником Головного слідчого управління НПУ видано наказ №827 «Про відрядження працівників Національної поліції України», відповідно до якого, з метою перевірки стану організації керівництвом відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області роботи з розкриття та розслідування тяжких, особливо тяжких кримінальних правопорушень, а також кримінальних правопорушень, які викликали значний суспільний резонанс, надання практичної та методичної допомоги в розслідуванні таких правопорушень, наказано ГСУ забезпечити відрядження до відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області з 21.06.2022, терміном 5 діб, таких працівників…

За результатами відрядження та перевірки службової діяльності відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області складено Довідку, в якій описано виявленні порушенні у службовій діяльності відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, а також запропоновано провести службове розслідування із виявлених питань.

13.07.2022 головою НПУ видано наказ №492 «Про призначення та проведення службового розслідування», відповідно до якого, з метою перевірки інформації, викладеної в доповідній записці генерала поліції третього рангу ОСОБА_2 , заступника голови Національної поліції України начальника Головного слідчого управління від 03.07.2022, щодо можливого порушення службової дисципліни деякими працівниками органів досудового розслідування та дізнання відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, наказано призначити службове розслідування в порядку письмового провадження.

За наказом НПУ від 27.07.2022 №537 строк проведення службового розслідування продовжено до 11.08.2022.

05.08.2022 Головою НПУ затверджено Висновок за результатами службового розслідування щодо порушень службової дисципліни деякими працівниками органу досудового розслідування та дізнання відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до пункту 2 Висновків службового розслідування, вирішено за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, частини другої статті 9, частини першої статті 39, частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, підпунктів 1, 8, 16 пункту 4 розділу V Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2017 №570, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2017 року за №919/30786, підпункту 6 пункту 5 розділу ІV Інструкції з організації діяльності слідчих Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2017 №570, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.07.2017 за №919/30787, пункту 4 розділу І Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.07.2017 №575, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31.07.2017 за №937/30805, пункту 2 розділу І, пункту 2 розділу IV Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.04.2016 №296, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.06.2016 за №884/29014, абзацу першого пункту 5 розділу ІІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 №100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за №223/33194, пунктів 1, 6-8 частини другої, пункту 4 частини третьої розділу V Положення про слідче відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області зареєстрованого 11.01.2022, наказу відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 04.02.2022 №45, а саме: у відсутності контролю за проведенням досудового розслідування в кримінальних провадженнях, здійснення розслідування яких доручено працівникам слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за обліком та зберіганням кримінальних проваджень, незабезпеченні внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також організацію роботи архіву, кімнати для зберігання доказів до майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

12.08.2022 НПУ видано наказ №1206 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції та Головного управління Національної поліції в Запорізькій області», яким до майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

18.08.2022 начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ №998 о/с «По особовому складу», яким, відповідно до абзацу 6 пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», призначено та встановлено оклад майору поліції ОСОБА_1 (0091054), старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №6 Запорізького РУП, з посадовим окладом 2500 гривень, увільнивши його з посади заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №1 цього районного управління поліції, яка виконання накладеного дисциплінарного стягнення звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Також, 29.08.2022 НПУ видано наказ №1313 «Про внесення змін до пункту 1 наказу Національної поліції України від 12 серпня 2022 року №1206», відповідно до якого наказано у пункті 1 наказу Національної поліції України від 12 серпня 2022 року №1206 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції та Головного управління Національної поліції в Запорізькій області» замінити слово « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

30.08.2022 ГУНП в Запорізькій області видано наказ №1019 о/с «По особовому складу», відповідно до якого наказано скасувати наказ ГУНП від 18.08.2022 №998 о/с про призначення, відповідно до абзацу 6 пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_1 (0091054), старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №6 Запорізького РУП, з посадовим окладом 2500 гривень, увільнивши його з посади заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №1 цього районного управління поліції, яка виконання накладеного дисциплінарного стягнення звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Також, наказом від 30.08.2022 №1019 о/с, відповідно до абзацу 6 пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено та встановлено посадовий оклад майора поліції ОСОБА_1 (0091054), старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №6 Запорізького РУП, з посадовим окладом 2500 гривень, увільнивши його з посади заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №1 цього районного управління поліції, яка виконання накладеного дисциплінарного стягнення звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Позивач, не погодившись з правомірністю застосування дисциплінарного стягнення та звільнення його з займаної посади, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, з матеріалів адміністративної справи встановлено, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стала, на думку відповідачів, у відсутність контролю з боку позивача за проведенням досудового розслідування в кримінальних провадженнях, здійснення розслідування яких доручено працівникам слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за обліком та зберіганням кримінальних проваджень, незабезпеченні внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також організацію роботи архіву, кімнати для зберігання доказів.

Суд зазначає, що Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачами порядку проведення службового розслідування, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що службове розслідування, за наслідками якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, призначено на підставі наказу Голови НПУ від 13.07.2022 № 492, у зв`язку із надходження доповідної записки заступника Голови НПУ начальника Головного слідчого управління.

Тобто, підставою для призначення службового розслідування послугувало повідомлення іншого поліцейського про можливі порушення службової дисципліни працівниками органів досудового розслідування та дізнання ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, що відповідає статті 14 Дисциплінарного статуту.

Щодо перевірки проведеної на виконання наказу НПУ від 21 червня 2022 року № 827 в період з 21 по 26 червня 2022 року працівниками Головного слідчого управління та Управління дізнання НПУ, суд зазначає, що довідка складена за результатами перевірки не була підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення, а її висновки носили рекомендаційний характер, зокрема і в частині необхідності призначення службового розслідування, відповідно до встановлених фактів, яке у подальшому і було проведене.

Водночас, суд погоджується з позицією позивача стосовно того, що оскільки перевірка працівниками Головного слідчого управління та Управління дізнання НПУ проводилась фактично щодо відділу, який очолював позивач, то його повинно було бути ознайомлено з результатами проведеної перевірки та повинна була бути надана можливість надати пояснення щодо обставин виявлених в ході перевірки, з урахуванням того, що у результатах такої перевірки було відображено результати роботи підпорядкованого йому відділу та його особисто як керівника відділу.

Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частиною 1 статті 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Отже, для встановлення дисциплінарного проступку необхідна наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною винною дією чи бездіяльність поліцейського та наслідками у вигляді порушення ним службової дисципліни.

При цьому, під час вирішення питання про наявність/відсутність дисциплінарного проступку у діях/бездіяльності поліцейського необхідно враховувати положення частини 2 статті 13 Дисциплінарного статуту, відповідно до яких дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Тобто, відповідальність поліцейського носить індивідуальний характер, а тому до поліцейського може бути застосовано дисциплінарне стягнення у разі неналежного виконання ним саме службових обов`язків, які на нього покладено.

В даному випадку, під час розгляду адміністративної справи встановлено та не спростовано учасниками справи, що на момент проведення перевірки посадові (функціональні) обов`язки позивача, як начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області належним чином оформлені та закріплені у письмовій формі не були.

А відповідно і стверджувати, що конкретно належало до посадових (функціональних) обов`язків позивача, крім закріплених законодавчо закріплених, є неможливим.

Щодо змісту встановлених дисциплінарних проступків, які поставлено у провину позивачу, то основним з таких є зауваження до позивача, як до керівника органу досудового розслідування щодо не належної організації досудових розслідувань, які перебували у підпорядкованому йому слідчому відділі.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.39 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Частиною 2 статті 39 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування уповноважений: 1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; 2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; 3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора; 4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; 5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом; 6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; 7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачем до матеріалів адміністративної справи надано копії вказівок начальника слідчого відділу, в порядку статті 39 КПК України, а також копії протоколів оперативних нарад по заслуховуванню стану досудового розслідування, як по кримінальним провадженням, які вказані у висновках службового розслідування, так і по іншим провадженням.

В свою чергу, частиною 1 статті 40 КПК України передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Тобто, чинне законодавства тягар відповідальності за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій покладає саме на слідчого, яку передано кримінальне провадження.

Також, відповідно до частини 5 статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, слідчий є самостійним суб`єктом втручання у процесуальну діяльність якого забороняється законом.

Суд зазначає, що до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження того, що саме з вини позивача відбулось порушення норм КПК України в частині невчасного, неповного проведення досудового розслідування.

Також, на переконання суду, відповідачами під час проведення службового розслідування, для вирішення питання наявності дисциплінарного проступку, не було враховано те, що станом на червень 2022 року у провадженні СВ ВП №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувало 4119 кримінальних проваджень.

При цьому, відповідачі самостійно вказують, що у період з грудня 2021 по березень 2022 року у СВ ВП №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області припинили проходження служби 14 слідчих.

Тобто, під час проведення службового розслідування відповідачами фактично було встановлено, що СВ ВП №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області був перевантажений кримінальними провадженнями та не мав достатньої кількості працівників для виконання покладених завдань.

Зазначені обставини знайшли своє відображення у Довідці складеній за результатами наказу №827 «Про відрядження працівників Національної поліції України», в якій було вказано на необхідність термінового поповнення особового складу ВП №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, проте такі обставини не були враховані під час вирішення питання застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

В свою чергу, неналежне виконання посадових обов`язків в умовах недостатньої кількості працівників та надмірного навантаження на них безумовно повинно враховуватись під час вирішення питання про застосування дисциплінарних стягнень та їх суворості.

Не було відповідачами проаналізовано і питання ефективності роботи слідчого відділу у порівнянні з іншими роками до призначення позивача на посаду керівника зазначеного відділу.

Щодо порушення порядку інвентаризації кримінальних проваджень, речових доказів, тощо, суд зазначає, що за результатами проведеної перевірки встановлено формальні недоліки у веденні документації з обліку таких справ, жодних суттєвих порушень, втрати речових доказів, архівних кримінальних проваджень встановлено не було. А відповідно звільнення позивача з посади через таке порушення не відповідає принципам співмірності.

Також, судом встановлено, що відповідно до наказу СВ ВП №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області відповідальними за проведення відповідної роботи були заступники начальника СВ Кісенко Є.Т. та Силенко С.О., а також працівниця ОСОБА_5 .

А тому застосування до позивача стягнення за вказане порушення не відповідає принципам персональної відповідальності.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

В даному випадку, на переконання суду, відповідачами не надано доказів на підтвердження вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку з яким може бути пов`язано прийняття рішення про його звільнення з займаної посади.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що відповідачами спірні накази прийнято необґрунтовано та без урахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішень, у зв`язку з чим такі накази підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З таких обставин, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що доказів понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. (акти прийняття-здачі виконаних робіт, докази оплати наданих послуг, розрахунків та детального опису витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги, тощо), на момент ухвалення рішення у справі, позивачем до матеріалів справи не надано, а відповідно такі витрати на його користь не відшкодовуються, оскільки належним чином понесення зазначених витрат суду не надано.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 78, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (01601, м.Київ, вул.Богомольця, 10, ), до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, вул.Олександра Матросова, 29, ) про скасування наказів та поновлення на посаді задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України №1206 від 12.08.2022 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 , зі змінами відповідно до наказу Національної поліції України від 29.08.2022 №1313.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №1019 о/с від 30.08.2022.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака