Справа № 500/1305/22
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/1305/22 пров. № А/857/6739/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши у в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року (суддя Чепенюк О.В., ухвалене в м. Тернополі ) у справі № 500/1305/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, та просила: визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провеcти ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії державного службовця з 28.01.2022 згідно довідки про заробітну плату, включаючи всі види оплат, які зазначені у довідці.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року позов задоволено повністю.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яке в апеляційній скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що підстав для призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» немає, оскільки у позивача недостатньо страхового стажу державного службовця. Також зазначає, що довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.01.2022 №65/10/19-00-10-33, від 28.01.2022 №66/10/19-00-10-33, видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області не можуть бути враховані при обчисленні розміру пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки не відповідають пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та доводи в межах апеляційної скарги, відзив, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-ІV).

В подальшому, 28.01.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із письмовою заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідач листом від 08.02.2022 №1900-0212-8/4429 відмовив їй у задоволенні її заяви та зазначив, що відповідно до записів в трудовій книжці, заявниця з 06.10.1993 по 31.03.2015 працювала в податковій інспекції. Починаючи з 01.09.1994, заявниці присвоювались спеціальні звання інспектора податкової служби. Посадовим особам контролюючих органів згідно зі статтею 343.1 Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання, і відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону 16.12.1993 №3723-XII. Відтак відповідач зазначив, що з огляду на викладене, право на пенсію згідно зі статтею 37 Закону №3723-XII у ОСОБА_1 відсутнє, оскільки на момент набуття чинності Закону №889-VIII заявниця не обіймала посаду державного службовця та у неї відсутні 20 років стажу на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Не погодившись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), який набув чинності 01.05.2016, згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 37 Закону №3723-XII передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з судом першої інтсанції, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Частиною 18 статті 37 Закону №3723-XII передбачено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та /або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Статтею 46 Закону № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до записів трудової книжки, ОСОБА_1 з 06.10.1993 по 31.03.2015 безперервно працювала на різних посадах в органах державної податкової служби, таких як: Державна податкова інспекція Міністерства фінансів України по Теребовлянському району, Державна податкова адміністрація у Теребовлянському районі, Державна податкова інспекція у Теребовлянському районі, Теребовлянська міжрайонна державна податкова інспекція, Гусятинська міжрайонна державна податкова інспекція, Державна податкова інспекція у Теребовлянському районі, Гусятинська міжрайонна державна податкова інспекція Тернопільської області Державної податкової служби, Гусятинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, Гусятинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області.

На підтвердження трудової діяльності позивача в органах державної податкової служби з прийняттям присяги державного службовця, присвоєнням персональних та спеціальних звань, рангів державного службовця у трудовій книжці позивача містяться наступні записи про її роботу на посадах: Державна податкова інспекція Міністерства фінансів України по Теребовлянському району, з 06.10.1993 по 30.04.1994 - державний податковий інспектор відділу збору і стягнень податків з фізичних осіб; з 01.05.1994 по 31.08.1994 - старший державний податковий інспектор відділу зборів та стягнень податків з фізичних осіб; 01.09.1994 - присвоєно персональне звання інспектор податкової служби IIІ рангу; з 01.09.1994 по 26.11.1996 - головний державний податковий інспектор відділу зборів та стягнень податків з фізичних осіб; 03.01.1995 - прийняла присягу державного службовця;

Державна податкова інспекція у Теребовлянському районі, з 26.11.1996 по 09.04.1998 - головний державний податковий інспектор відділу справляння податків з фізичних осіб; 24.10.1997 - присвоєно персональне звання інспектор податкової служби II рангу; з 10.04.1998 по 30.06.2000 - головний державний податковий ревізор-інспектор відділу оподаткування фізичних осіб з функцією документальних перевірок; 30.10.2001 - присвоєно персональне звання інспектор податкової служби І рангу; з 01.07.2000 по 19.08.2003 - головного державного податкового ревізора- інспектора відділу оподаткування фізичних осіб; з 20.08.2003 по 31.07.2004 - головний державний податковий ревізор-інспектор групи справлення податків з фізичних осіб відділу оподаткування фізичних осіб;

Теребовлянська міжрайонна державна податкова інспекція, з 01.08.2004 по 30.09.2004 - старший державний податковий інспектор сектору справляння податків з фізичних осіб відділу оподаткування фізичних осіб;

Гусятинська міжрайонна державна податкова інспекція, з 01.10.2004 по 31.01.2005 - державний податковий інспектор сектору оподаткування фізичних осіб Теребовлянського відділення; з 01.02.2005 по 31.08.2005 - державний податковий інспектор Теребовлянського відділення; з 01.09.2005 по 31.10.2005 - державний податковий інспектор сектору податку на прибуток та інших податків і зборів (обов`язкових платежів) Теребовлянського відділення; з 01.11.2005 по 31.03.2006 - державний податковий інспектор сектору оподаткування юридичних осіб Теребовлянського відділення;

Державна податкова інспекція у Теребовлянському районі, з 03.04.2006 по 31.01.2008 - старший державний податковий інспектор відділу оподаткування юридичних осіб; з 01.02.2008 по 26.03.2012 - старший державний податковий інспектор відділу оподаткування фізичних осіб;

Гусятинська міжрайонна державна податкова інспекція Тернопільської області Державної податкової служби, з 27.03.2012 по 30.06.2013 - головний державний податковий інспектор сектору оподаткування фізичних осіб Теребовлянського відділення;

Гусятинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, з 01.07.2013 по 12.01.2015 - головний державний податковий інспектор сектору доходів і зборів з фізичних осіб Теребовлянського відділення; 01.07.2013 - присвоєно 13 ранг державного службовця; 01.01.2014 - присвоєно спеціальне звання інспектор податкової та митної справи І рангу;

Гусятинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області, з 13.01.2015 по 31.03.2015 - головний державний інспектор сектору доходів і зборів з фізичних осіб Теребовлянського відділення.

Щодо зарахування вказаних періодів роботи до стажу державної служби судом першої інстанції вірно зазначено, що спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 №509-XII «Про державну податкову службу в Україн`і (далі - Закон №509-XII), а в подальшому з 12.08.2012 Податковий кодекс України.

Відповідно до статтей 1, 6 Закону №509-XII на момент прийняття позивача до органів державної податкової служби передбачали, що державна податкова служба в Україні створюється при Міністерстві фінансів України у складі Головної державної податкової інспекції України та державних податкових інспекцій по Республіці Крим, областях, районах, містах і районах у містах. Видатки на утримання державних податкових інспекцій визначаються Радою Міністрів Української РСР і фінансуються з республіканського бюджету.

В подальшому визначено, що посадовою особою органу державної податкової служби, за правилами частини першої статті 15 Закону України №509-XII, може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини п`ята та шоста статті 15 цього Закону). Цією ж нормою установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондують вимогам статей 5, 12 Закону №3723-ХІІ щодо обмежень пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання і які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема, у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Також відповідно до пункту 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи органів державної податкової служби є державними службовцями.

Відповідно до статтей 1, Закону № 3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження. Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, який діяв до набрання чинності Законом №889-VІІ. Абзацами першим-третім пункту 2 цього Порядку передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наведені положення законодавства, передбачали і передбачають зарахування періодів роботи в органах державної податкової служби до стажу державного службовця. А відтак, період роботи позивача з 06.10.1993 по 31.03.2015 на посадах в органах державної податкової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи державної служби.

Як вже було зазначено, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Враховуючи викладене судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що позивач, з огляду на безперервність перебування на службі в органах державної податкової служби на різних посадах з 06.10.1993 по 31.03.2015, станом на 01.05.2016 має 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а відтак є всі підстави для переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII. Позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у переведенні позивачу з пенсії по інвалідності згідно Закону № 1058-ІV на пенсію за віком згідно Закону №3723-XII, підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести нарахування (перерахунок) її пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати то судом першої інстанції вірно зазначено наступне.

Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб, пунктом 4 якого передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку передбачено, що призначення пенсій деяким категоріям осіб №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою. Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 28.01.2022 №65/10/19-00-10-33 на суму 12700,00 грн, видана Головним управлінням ДПС у Тернопільській області за останньою займаною позивачем посадою головного державного інспектора станом на січень 2022 року.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, довідка складена за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, та містить відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за звання (державний службовець 7 рангу), надбавка за вислугу років (50%), на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що у затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України формі довідки складові заробітної плати складаються з: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 28.01.2022 №66/10/19-00-10-33 видана Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, відповідає формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містить дані про надбавку за інтенсивність праці, розмір місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю, які визначені в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, за грудень 2021 року. На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 41 Закону № 1058-ІV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Враховуючи викладене вище апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_1 має стаж роботи на посадах державної служби більше 20 років, відтак дотримані усі умови та є всі підстави для переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її на інший вид пенсії 28.01.2022, то саме з цієї дати необхідно здійснити переведення на інший вид пенсії.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року у справі № 500/1305/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга