Справа № 465/2843/22
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/2843/22
пр.№ 2-а/464/99/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2022 Сихівський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Чорна С.З.,

за участі секретаря судового засідання Гринюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

адвокат Малик О.В., який діє в інтеренсах ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м.Львова з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову відповідача № 3283/10000/21 від 02.12.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову покликається на те, що 02 грудня 2021 року Київською митницею Державної митної служби України розглянуто матеріали справи про порушення митних правил, в результаті чого винесено постанову №3283/10000/21, якою ОСОБА_2 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.4 ст.469 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що становить 34 000 грн. Про вказану постанову позивач дізнався лише 02.06.2022, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Зазначив, що будь-яких даних, що саме він був власником автомобіля марки BMW номер кузова НОМЕР_1 та, що саме він передав транспортний засіб ОСОБА_3 відповідач не надав. У самій постанові зазначено, про те, що для митного оформлення транспортного засобу марки BMW де продавцем виступає ОСОБА_4 , а покупцем ОСОБА_5 . А тому, саме внаслідок дій власника транспортного засобу BMW номер кузова НОМЕР_1 - ОСОБА_4 , щодо відчуження автомобіля ОСОБА_3 відбулось набуття останньої для володіння транспортним засобом, що не могло залежати від його волі. Крім цього, в оскаржуваній постанові зазначено, що він ввіз транспортний засіб ще 26.08.2014 та жодних доказів, коли саме відбулося передача транспортного засобу відповідачем не надано, а відтак неможливо встановити чи винесена оскаржувана постанова у межах строку для притягнення до адміністративної відповідальності

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 07.06.2022 адміністративний позов передано для розгляду за підсудністю в Сихівський районний суду м.Львова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 15.08.2022 справу передано судді Чорній С.З.

Ухвалою від 15.08.2022 прийнято до розгляду адміністративний позов, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено таку до судового розгляду.

Представник Київської митниці Державної митної служби України 27.09.2022 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки, 26.08.2014 ОСОБА_1 ввезено на територію України транспортний засіб BMW номер кузова НОМЕР_1 для особистого користування в режимі транзит, в зоні діяльності Львівської митниці міністерства доходів і зборів України. Для митного оформлення вказаного транспортного засобу був наданий договір купівлі-продажу автомобіля від 20.07.2021 б/н де продавцем виступає ОСОБА_4 , а покупцем ОСОБА_5 . Даний документ є підтвердження того, що події щодо передачі без дозволу митного органу транспортного засобу особистого користування марки відбулась 20.07.2021, тобто в момент, коли діє відповідальність передбачена ч.4 ст.469 Митного кодексу України. Зазначив, що Київською митницею було дотримано всіх процесуальних та матеріальних норм чинного законодавства.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав клопотання в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як вбачається з постанови Київської митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил №3283/10000/21 від 02.12.2021, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.469 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. у зв`язку з тим, що 05.08.2021 у відділі митного оформлення №1 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці декларантом ОСОБА_7 подану декларацію типу IM 40 AA №UA100140/2021/368190, на підставі Закону України від 15.04.2021 № 1403-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», щодо оформлення у вільний обіг транспортного засобу марки BMW номер кузова НОМЕР_1 для одержувача ОСОБА_8 . До митного оформлення вказаного транспортного засобу був наданий договір купівлі-продажу автомобіля від 20.07.2021 б/н, де продавцем виступає ОСОБА_4 , а покупцем ОСОБА_5 . Відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор» транспортний засіб марки BMW модель 530, номер кузова НОМЕР_1 ввезений на митну територію України 26/08/2014 громадянином України ОСОБА_9 , паспорт НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 для особистого користування в режимі транзит, в зоні діяльності Львівської митниці Міністерства доходів і зборів України. ОСОБА_1 передав вищезазначений транспортний засіб на території України іншій особі, а саме ОСОБА_3 , чим порушив вимоги ст.380 МК України. Таким, чином в діях громадянина України ОСОБА_6 вбачаються ознаки порушення митних правил передбачених ч.4 ст.469 МК України, а саме: передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

Згідно ч.1ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимогст.486 МК України щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно зіст.489 МК України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно дост.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ч.6 ст.530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України

Транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (ст. 90 Митного кодексу).

Згідно ст.102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення.

Як вбачається з п.2 ч.1 ст.93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України.

Положеннями ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України передбачено, що передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суть виявленого митним органом порушення полягає у тому, що ОСОБА_1 , здійснивши ввезення транспортного засобу на митну територію України для особистого користування, передав його іншій особі.

Водночас, відповідачем взагалі не встановлено коли, кому та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу.

Встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивачки до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення ОСОБА_1 відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Так, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» до ст. 469 Митного кодексу України було внесено зміни, а саме - назву статті викласти в такій редакції: «Стаття 469. Неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або з транспортними засобами особистого користування, тимчасово ввезеними на митну територію України чи поміщеними у митний режим транзиту» та доповнено новою частиною четвертою такого змісту: «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно з п. 1 розділу IІ вказаного Закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу I та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Тобто, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набирав чинності 22 серпня 2019 року, в той час як транспортний засіб марки BMW номер кузова НОМЕР_1 ввезено на митну територію України 26.08.2014.

Порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі.

Водночас, особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлював міру відповідальності за відповідні дії, про що вірно вказував позивач.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування правомірності постанови про порушення митних правил, у тому числі в частині застосування ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України з урахуванням обмежень, встановлених ст. 58 Конституції України.

Згідно зі ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частини друга статті 77 КАС України).

Відтак, відповідачем не було виконано покладений на нього обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, оскільки останнє не містить належних, достовірних та допустимих доказів факту порушення позивачем вимог закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 3283/10000/21 від 02.12.2021, передбачене ч.4 ст.469 МК України, та закрити провадження у справі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, та зазначені норми КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України,суд,-

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про порушення митних правил № 3283/10000/21 від 02 грудня 2021 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 469 МК України, скасувати.

Справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 469 МК України закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Київська митниця Державної митної служби України, місцезнаходження: м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8А, .

Суддя С.З.Чорна