Справа № 260/1931/20
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/1931/20 пров. № А/857/11676/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі № 260/1931/20 за адміністративним позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" про стягнення штрафу та пені,-

суддя в 1-й інстанції Калинич Я.М.,

час ухвалення рішення 23.06.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 06.07.2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі позивач, НКРЕКП) звернулась із адміністративним позовом до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз (далі відповідач, АТ Закарпатгаз), в якому просить суд стягнути з акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз 5100000 грн. в дохід Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100 Адміністративні штрафи та інші санкції).

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що за порушення пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16 лютого 2017 року № 201, щодо здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу з дотриманням вимог Закону України Про ринок природного газу, чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме положень статті 11 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності в частині обов`язку суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом, згідно із постановами НКРЕКП від 20 грудня 2019 року №2981, №2982, №2983 на AT Закарпатгаз було накладено штраф у розмірі по 850000,00 (вісімсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) відповідно до кожної.

Вказані постанови відповідач отримав 24 січня 2020 року та враховуючи вимоги статті 22 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг мав сплатити штраф до 23 лютого 2020 року включно, однак зазначені суми останнім сплачені не були.

Окрім того, оскільки штраф не було сплачено у встановлений Законом України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг строк, по кожній із зазначених постанов відповідачу була нарахована пеня, що станом на 20 травня 2020 року складає 1109750,00 грн.

В той же час, враховуючи норму статті 22 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора, відтак загальна сума позовних вимог становить: 850000,00 грн. + 850000,00 грн. + 850000,00 грн. + 850000,00 грн. + 850000,00 грн. + 850000,00 грн. = 5100000,00 грн. (п`ять мільйонів сто тисяч гривень 00 копійок).

З наведених підстав позивач просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі № 260/1931/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи не було враховано той факт, що справи №260/390/20, №260/391/20 перебувають на розгляді у Верховному Суді та відсутні остаточні рішення щодо правомірності чи неправомірності постанов №2981, 2982, 2983, а тому рішення суду першої інстанції є передчасним.

Просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі № 260/1931/20 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судовими рішеннями, які набрали законної сили, визнано протиправними та скасовано постанови НКРЕКП від 20 грудня 2019 року №2981, №2982, №2983 Про накладення штрафу на АТ Закарпатгаз за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, на підставі яких позивач просить стягнути із АТ Закарпатгаз штрафи та пеню у загальній сумі 5100000 грн., у задоволенні позову слід відмовити.

Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 20 грудня 2019 року було прийнято постанови № 2981, № 2982, № 2983 Про накладення штрафу на AT Закарпатгаз за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Відповідно до кожної із даних постанов на AT Закарпатгаз накладено штраф у розмірі по 850000,00 грн. за порушення пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16 лютого 2017 року № 201 (далі Ліцензійні умови), щодо здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу з дотриманням вимог Закону України Про ринок природного газу, чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, саме положень статті 11 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності в частині обов`язку суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Вказані постанови були направлені на юридичну адресу AT Закарпатгаз та отримані представником відповідача 24 січня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У зв`язку із несплатою AT Закарпатгаз штрафу, визначеного вказаними постановами у добровільному порядку, НКРЕКП звернулася із даним позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 №1540-VIII (далі Закон №1540-VIII).

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону №1540-VIII визначено, що регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері енергетики, зокрема діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу.

Відповідно до ст.3 Закону №1540-VIII, регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом, зокрема державного контролю та застосування заходів впливу. Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

При цьому, згідно із ч.1 ст. 19 Закону №1540-VIII, регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Згідно із ч.5 ст.19 Закону №1540-VIII, за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки. У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Статтею 22 Закону №1540-VIII визначено, що суб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть відповідальність за правопорушення у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені Законами України «Про природні монополії», «;Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (ко генерацію) та використання скидного енергопотенціалу», «;Про ринок електричної енергії», «;Про ринок природного газу», «;Про трубопровідний транспорт», «;Про теплопостачання», «;Про питну воду та питне водопостачання», «;Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та іншими законами, що регулюють відносини у відповідних сферах.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати адміністративні стягнення.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, Законами України «Про ринок електричної енергії», «;Про природні монополії», «;Про питну воду та питне водопостачання», «;Про ринок природного газу», «;Про теплопостачання».

Суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету України.

Протягом п`яти робочих днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати Регулятору документи, що підтверджують сплату штрафу.

У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку із встановленням порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ Закарпатгаз винесено постанови від 20 грудня 2019 року №2981, №2982, №2983,якими накладено штрафи та у зв`язку із несвоєчасною сплатою НКРЕКП на суму штрафів нараховано пеню.

Вказані постанови були предметом розгляду судових справ №260/389/20, №260/390/20, №260/391/20 за позовами АТ Закарпатгаз до НКРЕКП про визнання протиправними та скасування постанов від 20 грудня 2019 року №2981, №2982, №2983 відповідно.

07 грудня 2020 року Закарпатський окружний адміністративний суд постановив рішення по справі №260/389/20, яким позовну заяву Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державна регуляторна служба України про визнання протиправною та скасування постанови задовольнив частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.12.2019 року №2983 про накладення штрафу на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Рішення суду від 07.12.2020 року набрало законної сили 25.03.2021 року за наслідками перегляду в суді апеляційної інстанції.

31 травня 2021 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі за № 260/390/20 адміністративний позов Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державна регуляторна служба України про визнання протиправною та скасування постанови задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.12.2019 року №2982 про накладення штрафу на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Рішення суду від 31.05.2021 року набрало законної сили 28.10.2021 року за наслідками перегляду в суді апеляційної інстанції.

03 червня 2021 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі за № 260/391/20 позов Акціонерного товариства Оператор газорозподільних систем Закарпатгаз до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, де третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Державна регуляторна служба України про визнання протиправною та скасування постанови задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.12.2019 року №2981 про накладення штрафу на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Рішення суду від 03.06.2021 року набрало законної сили 02.11.2021 року за наслідками перегляду в суді апеляційної інстанції.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено судом (частина 4статті 78 КАС України).

Статтею 255 КАС України установлено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також ч.1 ст.370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За загальними правилами скасування рішення суб`єкта владних повноважень припиняє його юридичну силу та виключає відповідний обов`язок особи щодо виконання такого рішення, якщо ним визначено пені зобов`язання чи необхідність вчинення дій.

В спірних правовідносинах обставина з приводу правомірності накладення штрафу встановлена судовими рішеннями та не підлягають повторному доказуванню.

У зв`язку із цим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстав для стягнення з акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем Закарпатгаз» в дохід Державного бюджету України спірних штрафних санкцій немає.

Відтак у відповідача, в розумінні абзацу 1 частини 5статті 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», відсутній обов`язок по сплаті накладеного штрафу.

Враховуючи вищевикладене, стягнення пені, нарахованої Регулятором за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі встановленого постановою є також безпідставним, так як остання є похідною додатковою санкцією за несплату штрафу.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись ст. 308, 310, 311, 313, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі № 260/1931/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 05 жовтня 2022 року