Справа № 320/11987/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року Київ № 320/11987/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач), в якому позивачка просила суд:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу відповідача від 05.08.2021 № 0-1027;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 06.08.2021 № 2674/10-36-13-04 про опис майна у податкову заставу.

У якості підстави позову позивачка зазначила про безпідставність винесених контролюючим органом рішень, оскільки нею здійснено адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень, що були передумовою винесення оскаржуваної вимоги та рішення.

Ухвалою суду від 04.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23.10.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення та документи.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

15.05.2021 позивачка отримала лист від Білоцерківського відділу ГУ ДПС у Київській області, який містив:

податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 № 0-1002 із визначеним податковим зобов`язанням за 2020 рік з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на суму 57455, 69 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 № 0-1002 із визначеним податковим зобов`язанням за 2020 рік з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на суму 54,21 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 № 0-1002 із визначеним податковим зобов`язанням за 2020 рік з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на суму 921,94 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 01.03.2021 № 0-1002 із визначеним податковим зобов`язанням за 2020 рік з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на суму 57455, 69 грн. позивачка в порядку адміністративного оскарження 21.05.2021 звернулась до ДПС України зі скаргою на вказане податкове повідомлення-рішення контролюючого органу. Скарга отримана ДПС України 26.05.2021.

До скарги позивачки додано повідомлення Головному управління ДПС у Київській області про оскарження податкового повідомлення-рішення.

17.08.2021 позивачка отримала податкову вимогу від 05.08.2021 № 0-1027 та рішення про опис майна у податкову заставу від 06.08.2021 № 2674/10-36-13-04.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями відповідача, позивачка звернулась із позовом до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі ПК України).

Порядок оскарження рішень контролюючого органу врегульовано статтею 56 ПК України.

Так, відповідно до пунктів 56.1-56.3 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до пункту 56.5 статті 56 ПК України платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення.

Пунктом 56.12 статті 52 ПК України встановлено, що якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов`язання платника податків за причинами, не пов`язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу.

Згідно з пунктом 56.15 статті 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до пункту 56.16 статті 56 ПК України днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Порядком направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 (далі - Положення № 610) визначено механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог податковими органами.

Так, відповідно до пункту 3 розділу ІІ Положення № 610 протягом періоду оскарження платником податків відповідно до статті 56 Кодексу суми грошових зобов`язань, визначених податковим органом відповідно до Кодексу та інших законодавчих актів, податкова вимога з податку, що оскаржується, не формується та не надсилається, а сума такого грошового зобов`язання вважається неузгодженою.

З матеріалів справи вбачається, що рішення за скаргою позивачки від 21.05.2021 (вх. ДПС 24.05.2021 № Д/1071/ДЗН) розглянуто лише 13.09.2021.

У зв`язку із цим, суд доходить висновку, що податкова вимога сформована та надіслана передчасно, оскільки сума грошового зобов`язання не була узгоджена.

Отже, вимоги позивачки в частині визнання протиправною і скасування вимоги підлягають задоволення.

Оскільки сума грошового зобов`язання була неузгодження, відповідач не мав права, в порядку статті 89 ПК України, приймати рішення про опис майна у податкову заставу.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачки, заявлені з підстав передчасного формування та надсилання вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу підлягають задоволенню, оскільки сума грошового зобов`язання не була узгоджена.

Як установлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не надано жодних доказів правомірності його рішень.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

У силу вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1816, 00 грн. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 02.09.2021.

Суд, керуючись частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, присуджує позивачці 1816, 00 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Київській області від 05.08.2021 № 0-1027.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області від 06.08.2021 № 2674/10-36-13-04 про опис майна у податкову заставу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1816, 00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 0 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (ЄДРПОУ ВП: 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корпус «А»).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.