Справа № 420/9261/22
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9261/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглядаючи за правилами спрощеного позовного в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 05 липня 2022 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 08.07.2022 позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

25.07.2022 до суду від позивача за вх №23740/22 надійшла заява з уточненою позовною заявою, в якій позовні вимоги викладені в наступній редакції:

1. Визнати протиправною бездіяльність Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, , щодо не розгляду у передбачений законодавством спосіб заяви (клопотання) ОСОБА_1 , від 04.11.2021 року за вх. № Є-631-3/020-7, поданого до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розташування гаражу в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , орієнтованою площею: - 0,01 га, за рахунок земель Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області;

2. Зобов`язати Чорноморську селищну раду Одеського району Одеської області розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 04.11.2021 року за вх. № Є-631-3/020-7, подану до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розташування гаражу в межах населеного пункту смт. Чорноморське, орієнтованою площею: - 0,01 га, за рахунок земель Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, та прийняти за результатами її розгляду розпорядчий індивідуальний правовий акт у формі рішення.

Ухвалою від 04.08.2022 заяву позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх. №23740/22), відкрито провадження у даній адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач є членом товариства автомобілістів «Гвардієць» та має гараж № НОМЕР_1 , площею 37 кв м. Вказує, що 04.11.2021 року за вх. №Є-631-3/020-7 позивач звернулася із заявою (клопотанням) до Чорноморської селищної ради, в якій просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу, орієнтовною площею 0,01 га, за рахунок земель Чорноморської селищної ради Одеського (колишня назва Лиманського) району Одеської області. До вказаної заяви (клопотання) були додані графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, викопіювання за кадастровою картою України, викопіювання (з планово-картографічних матеріалів) земельної ділянки та кадастровий план земельної ділянки, копія паспорту громадянина України та РНОКПП. Зазначає, що відповідач по надуманим обставинам не розглянув заяву, не надав рішення, чим, на думку позивача, фактично відмовив у наданні земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу на території Чорноморської селищної ради.

09.08.2022 за вх №ЕП/22361/22 та 15.08.2022 за вх №26139/22 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що у зв`язку з проведеними інженерно-геологічними вишукуваннями на ділянці морського узбережжя в районі, де розміщено гаражі у смт Чорноморське «Протизсувні та берегоукріплювальні роботи на ділянці морського узбережжя в районі гаражів у смт. Чорноморське Лиманського (на сьогоднішній момент - Одеського) району Одеської області» датованого 2019 р., встановлено що стан зсуву оцінюється як активний, проведення будь-яких будівельних робіт можливо виключно після проведення заходів з інженерного захисту даної території, категорія складності інженерно-геологічних умов - третя (складні умови). Вказує, що Чорноморською селищною радою Одеського району Одеської області на 18 сесії VIII скликаним від 07.10.2021р було прийнято Рішення № 250 VIII, про: «Заборону видачі будь яких дозвільних документів (дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передача земельної ділянки у власність або користування, надання містобудівних умов та обмежень, нове будівництво) на території, на якій розміщені гаражі, зазначену на картографічному матеріалі (Додаток № 1) до моменту затвердження проектної документації в стадії Проекту та Робочого проекту, отримання висновків відповідних служб щодо стану зсувних процесів та проведення відповідних робіт з берегоукріплення». Зазначає, що на підставі встановлення Рішенням № 250 - VIII Чорноморської селищної ради VIII скликання від 07.10.2021р. позивачу було надана відповідь № Є-631-3/020-7/02-14 від 15.11.2021р. про встановлення особливого режиму користування земельною ділянкою та заборону видачі будь-яких дозвільних документів на запропоновану заявнику в своєму клопотанні «про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення гаражу».

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 подала до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області клопотання від 02.11.2021, зареєстроване 04.11.2021 за вх №Є-631-3/020-7, в якому просила надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для розташування (будівництва) індивідуального гаражу орієнтовно площею 0,01 га за рахунок земель Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області.

До вказаного клопотання позивачем було додано графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду а також викопіювання з детального плану територій.

У відповідь на таке клопотання відповідачем надано лист від 15.11.2021 №Т-640-3/0207/02-14 (а.с.37) такого змісту: «На Ваше клопотання від 02.11.2021 року (вхід. № Є-631-3/020-7 від 04.11.2021р.) повідомляємо, питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки у власність для розміщення гаражу тимчасово не розглядається до моменту виконання прийнятого рішення Чорноморської селищної ради № 250-VIII від 07 жовтня 2021 року «Про заборону надання дозвільних документів на земельній ділянці, передбаченої для проведення берегоукріплювальних робіт в зонах зсуву на території Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області» (надаємо на 2-х аркушах)».

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частинами 2,3 ст.22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Пунктом «б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара (п. «д» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена зокрема в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 по справі №545/808/17, від 24.04.2018 по справі №814/1961/17, від 26.10.2021 по справі №160/5982/19.

Відповідно до пп.1 п.а) ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів.

Згідно з ч.ч.1, 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць (ч.5 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (ч.12 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 року № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 року № 883/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 року за № 381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Отже, за результатами розгляду будь-яких основних питань, в тому числі, про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах повноважень органу місцевого самоврядування, цей орган має приймати відповідне рішення.

Суд зазначає, що відповідачем до суду не надано доказів прийняття рішення за результатами розгляду заяви позивача від 02.11.2021 чи про відмову у наданні такого дозволу.

Отже, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, що свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданої позивачем заяви.

При цьому, відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу X Земельного кодексу України, під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації .

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022, затвердженого Законом України №2212-ІХ від 22.04.2022, воєнний стан продовжений до 25.05.2022.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2263-IX від 23.05.2022, воєнний стан продовжений з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2500-IX від 15.08.2022, воєнний стан продовжений з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відтак, враховуючи викладене, те що відповідачем не прийнято рішення ні щодо надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, ні щодо відмови у наданні такого дозволу, суд вважає за доцільне позовні вимоги позивача задовольнити частково з урахуванням вимог ч.2 ст.9 КАС України шляхом:

- визнання протиправною бездіяльності Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.11.2021 (вхідний №Є-631-3/020-7 від 04.11.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража орієнтовною площею 0,01 га на території Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області;

- зобов`язання Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 02.11.2021 (вхідний №Є-631-3/020-7 від 04.11.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража орієнтовною площею 0,01 га на території Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області та прийняти рішення за результатом розгляду вказаного клопотання з урахуванням обмежень, запроваджених підпунктом 5 пункту 27 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає за доцільне позов задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.7, 9, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.11.2021 (вхідний №Є-631-3/020-7 від 04.11.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража орієнтовною площею 0,01 га на території Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області.

Зобов`язати Чорноморську селищну раду Одеського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 02.11.2021 (вхідний №Є-631-3/020-7 від 04.11.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража орієнтовною площею 0,01 га на території Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області та прийняти рішення за результатом розгляду вказаного клопотання з урахуванням обмежень, запроваджених підпунктом 5 пункту 27 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ).

Відповідач - Чорноморська селищна рада Одеського району Одеської області (вул Гвардійська, 19, смт Чорноморськ, Одеський р-н, Одеська обл, 67570, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариство автомобілістів «Гвардієць» (вул Гвардійська, 9, смт Чорноморськ, Одеський р-н, Одеська обл, 67570, ).

Суддя О.А. Вовченко