Справа № 120/7954/22
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

05 жовтня 2022 р. Справа № 120/7954/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної Служби України, за участю третьої особи: військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
30.09.2022 до суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Дзісьом А.Р., до Адміністрації Державної прикордонної Служби України, за участю третьої особи: військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до вимог пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом із тим, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

Тобто, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Так, за змістом позовних вимог позивач просить суд визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної Служби України щодо відмови у прийнятті заяви про призначення пенсії за вислугу років та наданні доручення ІНФОРМАЦІЯ_1 про підготовку документів, необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної Служби прийняти заяву про призначення пенсії за вислугу років та надати доручення ІНФОРМАЦІЯ_1 про підготовку документів, необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно пункту «а» ч. 1 ст. 12 вищенаведеного Закону №2262-ХІІ.

Натомість суд зазначає, що визначений позивачем спосіб захисту порушених прав шляхом "зобов`язання відповідача надати доручення третій особі про підготовку документів...." та необхідність його застосування не містить належного нормативного обґрунтування.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України N 3-1 від 30 січня 2007 року заяви про призначення пенсій за вислугу років подаються до Головних управлінь Пенсійного фонду України в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважений структурний підрозділ зокрема Адміністрації Держприкордонслужби.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2018 № 760, уповноважений підрозділ Адміністрації Держприкордонслужби організовує роботу з оформлення документів для призначення пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Тобто, в межах спірних правовідносин органом, до компетенція якого відноситься прийняття заява про призначення пенсії та послідуюче оформлення документів є Адміністрації Держприкордонслужби.

Питання надання доручення про підготовку таких документів уповноваженим структурним підрозділам стосується внутрішньої організації роботи такого органу, та на обсяг прав чи обов`язків позивача такі дії не впливають, позаяк відповідні документи для призначення пенсії готуються саме Адміністрацією Державної прикордонної служби України (її структурними підрозділами).

Отже, із цього слідує, що вимоги до органу, відповідального за подання та оформлення документів для призначення пенсії мають бути такими, які б забезпечували належний та ефективний захист порушених прав особи без необхідності втручання у внутрішню діяльність таких органів, пов`язаних із реалізацією ними своїх функцій.

Таким чином оскільки зміст позовних вимог у цьому позові не узгоджується із викладом тих обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та їх нормативним врегулюванням, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з метою додаткового нормативного обґрунтування визначеного позивачем способу захисту, або його зміни та конкретизації у спосіб викладення позовної заяви в новій редакції (в разі уточнення (зміни) змісту позовних вимог).

Одночасно із цим слід звернути увагу позивача, що виражаючи пропозицію визначитись із належним та ефективним способом захисту порушеного права суд не має на меті переконати у помилковості викладу змісту його вимог (оскільки в цьому випадку суд не може перечити власному баченню позивача, навіть якщо воно є хибним). Наведені міркування суду у цій площині потрібно розуміти як намагання зорієнтувати позивача на стадії прийняття позовної заяви до розгляду на те, які юридично значимі факти потрібно буде з`ясувати суду для правильного вирішення спору і застосування ефективного способу захисту порушеного права у вимірі обставин саме цієї справи та спірних правовідносин, що сприятиме оперативному вирішенню справи без невиправданих зволікань.

Із цього приводу суд рекомендує позивачу звернути увагу на судову практику розгляду подібних спорів та ті способи захисту, які суди застосовують при вирішенні таких справ.

Відповідно до ч. 1, 2 суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху.

Керуючись ст. ст.160, 161, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної Служби України, за участю третьої особи: військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу 5-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу (представнику позивача).

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович