Справа № 640/1469/21
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №640/1469/21

адміністративне провадження № К/990/26382/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року у справі №640/1469/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

у с т а н о в и в :

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2021 року відмовлено Головному управлінню ДПС у м. Києві в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №640/1469/21 та передано справу №640/1469/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14 вересня 2020 року до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду в межах провадження у справі №910/11141/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг».

Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу та прийняти нову, якою закрити провадження у справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду ухвали інстанції; до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору; до апеляційної скарги не додано докази дати отримання копії ухвали суду, яка оскаржується. Судом надано строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2022 року вперше подану ГУ ДПС у м. Києві у лютому 2022 року апеляційну скаргу повернуто апелянту у зв`язку із ненаданням документу про сплату судового збору.

15 липня 2022 року Головне управління ДПС у м. Києві вдруге подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу суду та прийняти нову, якою закрити провадження у справі.

Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21 липня 2022 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, невідповідність наведеним положенням Кодексу адміністративного судочинства України виявилася в тому, що апелянтом пропущено встановлений частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальний строк оскарження ухвали суду першої інстанції, а викладені у клопотанні про поновлення строку причини поважними визнані не були.

Як вбачається за матеріалів справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ГУ ДПС у м. Києві отримано 10 серпня 2022 року.

На виконання вимог згаданої ухвали ГУ ДПС у м. Києві подано клопотання, в якому останнє просило, зокрема, поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що вперше апеляційна скарга була подана вчасно, введення воєнного стану в Україні зумовило призупинення видатків для ДПС України та запровадження простою у роботі контролюючих органів, вдруге апеляційна скарга подана невідкладно, а чинне законодавство гарантує право на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено; у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про продовження строку для усунення недоліків відмовлено; у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2021 року у справі №640/1469/21.

Вказана ухвала мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для можливості визнання поважними причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 09 грудня 2021 року, інших доводів поважності причин пропуску строку апелянтом не зазначено, тому відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження. Крім того, суд апеляційної інстанції щодо заявленого клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору вважає за необхідне підкреслити, що, як було встановлено раніше, судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі було сплачено, з підстав ненадання документу про сплату судового збору апеляційна скарга без руху не залишалася. Відтак заявлене клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору задоволенню не підлягає, адже судовий збір за подання цієї апеляційної скарги вже було сплачено.

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду апеляційної інстанції та вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, податковий орган, при поданні апеляційної скарги не вказав підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та не надав доказів, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям, а в межах встановленого у подальшому судом апеляційної інстанції строку, обґрунтованого клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження не подано.

Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу на те, що відсутність належного фінансування, довготривала процедура погодження та сплати судового збору не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та не є такою, що пов`язана з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи, та як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Щодо доводів скаржника про те, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає право заявника звернутися зі скаргою протягом одного року, є безпідставними та свідчать про самостійне (довільне) тлумачення ним норм процесуального права, якими визначено присічний строк на апеляційне оскарження судових рішень суб`єктами владних повноважень незалежно від поважності причин пропуску строку.

Зважаючи на викладене, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у даній справі суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, оскільки апеляційна скарга подана поза межами строку апеляційного оскарження, а наведені податковим органом підстави для поновлення цього строку обґрунтовано визнані судом неповажними.

Таким чином, подана Головним управлінням ДПС у м. Києві касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року у справі №640/1469/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко