Справа № 200/3704/22
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2022-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року Справа№200/3704/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про

визнання протиправним та скасування рішення №26 від 12.11.2021 та рішення про відмову в призначенні пенсії №26 від 02.12.2021 на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язання у відповідності до пункту 1 частини 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувати до пільгового стажу періоди роботи:

в корпорації «Український промисловий союз» з 01.09.2003 по 09.03.2005, в якості заступника начальника дільниці в повним робочим днем у шахті з 01.09.2003 по 29.01.2004, з 30.04.2004 по 09.03.2005 в якості заступника начальника дільниці в повним робочим днем у шахті;

на приватному акціонерному товаристві «Укрвуглебуд» з 01.11.2007 по 06.06.2015 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті, з 01.11.2007 по 28.02.2011 та з 01.03.2011 по 14.10.2013 в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті, з 15.10.2013 по 31.12.2013 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті. з 01.01.2014 по 06.06.2015 в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті;

в товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» (де працював на час звернення до УПФУ та працює на теперішній час) з 08.07.2020 по 08.11.2021 (по день звернення з заявою про призначення пенсії);

зобов`язання зарахувати до пільгового стажу період навчання в Донецькому Державному технічному університеті з 01.09.1993 по 19.06.1998;

зобов`язання повторно розглянути заяву від 08.11.2021 про призначення пенсії з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періодів роботи,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.11.2021 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку за Списком №1 відповідно до п.1 ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішеннями відповідача відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 13 років і 06 місяців 02 дні, загальний трудовий стаж складає 38 років 06 місяців 02 дні. Позивач вважає зазначене рішення відповідача таким, що прийнято з порушенням та без урахування фактичних обставин справи, тому звернувся з даним позовом до суду.

До суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії. Позивачу відмовлено в призначенні пенсії оскільки період роботи в корпорації «Український промисловий союз» з 01.09.2003 по 09.03.2005 не зараховано через порушення в оформленні уточнюючої довідки, а саме приписів п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Відсутній номер уточнюючої довідки та підпис начальника відділу кадрів. Крім того, в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані щодо спеціального стажу в цей період роботи позивача; періоди роботи позивача з 01.11.2007 по 28.02.2011 та з 01.03.2011 по 14.10.2013 в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті, з 15.10.2013 по 31.12.2013 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті, з 01.01.2014 по 06.06.2015 не зараховані оскільки ці періоди не підтверджені уточнюючими довідками в порушення вимог постанови № 637; період роботи позивача з 08.07.2020 по 08.11.2021 не зараховано відповідно уточнюючої довідки від 07.09.2021 №02/1150 оскільки в довідці зазначено некоректний період роботи позивача, а саме з 08.07.2020 по 31.08.2018. Просили відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрити провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України згідно паспорта серія НОМЕР_2 .

Рішеннями відповідача № НОМЕР_3 від 12.11.2021 та від 02.12.2021 за результатами розгляду заяви позивача від 08.11.2021 та 30.11.2021 відмовлено в призначенні йому пенсії, в зв`язку з тим, що на момент звернення пільговий стаж роботи позивача складає 13 років і 06 місяців 02 дні, загальний трудовий стаж складає 38 років 06 місяців 02 дні. До пільгового стажу роботи позивача не зараховано періоди роботи: в корпорації «Український промисловий союз» з 01.09.2003 по 09.03.2005 через порушення в оформленні уточнюючої довідки, а саме приписів п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Відсутній номер уточнюючої довідки та підпис начальника відділу кадрів. Крім того, в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані щодо спеціального стажу в цей період роботи позивача; періоди роботи позивача з 01.11.2007 по 28.02.2011 та з 01.03.2011 по 14.10.2013 в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті, з 15.10.2013 по 31.12.2013 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті. з 01.01.2014 по 06.06.2015, оскільки ці періоди не підтверджені уточнюючими довідками в порушення вимог постанови № 637; період роботи з 08.07.2020 по 08.11.2021 не зараховано відповідно уточнюючої довідки від 07.09.2021 №02/1150 оскільки в довідці зазначено некоректний період роботи позивача, а саме (з 08.07.2020 по 31.08.2018) - 01р 01м 24дн. період навчання в з 01.09.1993 по 19.06.1998 зараховано до страхового стажу

Роз`яснено право позивача оскарження вказаного рішення у разі незгоди з його прийняттям.

В трудовій книжці позивача НОМЕР_4 містяться записи про роботу позивача:

01.09.2003 прийнятий заступником начальника дільниці в корпорацію «Український промисловий союз» (наказ №18-к від 01.09.2003);

09.03.2005 звільнений по ст.38 КЗпроП за власним бажанням (наказ №12 від 09.03.2005);

01.11.2007 прийнятий гірничим робітником очисного забою в ВАТ «Укрвуглебуд» (наказ №244 від 01.11.2007);

06.06.2015 звільнений за власним бажанням (наказ №76/к від 06.06.2015);

08.07.2020 прийнятий начальником зміни (наказ №1170-к від 07.07.2020).

Згідно диплому ЛП ВС №014190 позивач закінчив Донецький державний технічний університет 19 червня 1998 року.

Період навчання позивача з 13.07.1993 по 16.11.1998 підтверджується інформацією, яка міститься в довідці від 28.10.2021 року.

Періоди роботи позивача підтверджуються довідками: від 02.04.2014, №811 від 12.08.2021, №406 від 19.08.2021, №833 від 25.08.2021, №416 від 20.08.2021, №406 від 13.08.2021, довідкою №834 від 25.08.2021, №407 від 13.08.2021, №810 від 12.08.2021, №623 від 30.08.2021, №435 від 10.09.2021, №02/1150 від 07.09.2021, №02/1151 від 07.09.2021 року.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 містяться записи про зарахування страхових внесків за звітні роки: 2003, зокрема, - «Український промисловий союз» (), 2005-2011 вугільна компанія «Шахта Красноармійська-Західна №1» (), 2012-2015 відособлений підрозділ ПрАТ «Укрвуглебуд» (), 2020 (липень грудень) - 2021 (січень - вересень) товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельниа компанія» ().

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.1 ст.2 ст.114 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч.2 ст.2 ст.114 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. б ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. а ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Згідно зі ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637(далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обовязків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об"єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.

Щодо вимоги позивача зобов`язання зарахувати до пільгового стажу період навчання в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1993 по 19.06.1998, суд зазначає наступне.

Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" № 103/98-ВР від 10 лютого 1998 року, з наступними змінами і доповненнями, а саме ч. 1 ст. 38 "Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти", обумовлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За змістом статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Згідно з частиною 4 статті 19 вказаного Закону професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, вказана норма передбачає, що вказаний стаж навчання може бути зараховано не лише до загального трудового стажу, а і у стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників. Умовами такого зарахування визначено зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на таку роботу.

За правилами пункту 8 Порядку № 637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Судами встановлено, що період навчання в Донецькому державному технічному університеті підтверджено дипломом та архівною довідкою.

Відповідачем не надано до суду жодного доказу того, що у зазначеному дипломі відсутні відомості щодо періоду навчання позивача у зазначеному закладі.

Отже, позивачем належним чином підтверджено навчання в Донецькому державному технічному університеті з 13.07.1993 по 16.11.1998, тому цей період має бути зарахований до пільгового стажу позивача. Крім того, під час закінчення навчання позивач працював на шахті за спеціальністю, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд зазначає, що період навчання позивача та робота відповідає за набутою професією вищезазначеним умовам, отже є безпідставними доводи відповідача, що період навчання не зараховується до пільгового стажу позивача.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача необхідно визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії №26 від 12.11.2021, №26 від 02.12.2021; зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 08.11.2021 про призначення пенсії з зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи у відповідності до пункту 1 частини 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в корпорації «Український промисловий союз» з 01.09.2003 по 09.03.2005, в якості заступника начальника дільниці в повним робочим днем у шахті з 01.09.2003 по 29.01.2004, з 30.04.2004 по 09.03.2005 в якості заступника начальника дільниці в повним робочим днем у шахті; на приватному акціонерному товаристві «Укрвуглебуд» з 01.11.2007 по 06.06.2015 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті, з 01.11.2007 по 28.02.2011 та з 01.03.2011 по 14.10.2013 в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті, з 15.10.2013 по 31.12.2013 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті, з 01.01.2014 по 06.06.2015 в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті; в товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» з 08.07.2020 по 08.11.2021 (по день звернення з заявою про призначення пенсії); період навчання в Донецькому Державному технічному університеті з 01.09.1993 по 19.06.1998.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

А тому, позовна заява підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн. згідно квитанції від 17.02.2022року.

Зважаючи на те, що позов задоволено, судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення №26 від 12.11.2021 та рішення про відмову в призначенні пенсії №26 від 02.12.2021 на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання у відповідності до пункту 1 частини 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувати до пільгового стажу періоди роботи: в корпорації «Український промисловий союз» з 01.09.2003 по 09.03.2005, в якості заступника начальника дільниці в повним робочим днем у шахті з 01.09.2003 по 29.01.2004, з 30.04.2004 по 09.03.2005 в якості заступника начальника дільниці в повним робочим днем у шахті; на приватному акціонерному товаристві «Укрвуглебуд» з 01.11.2007 по 06.06.2015 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті, з 01.11.2007 по 28.02.2011 та з 01.03.2011 по 14.10.2013 в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті, з 15.10.2013 по 31.12.2013 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті. з 01.01.2014 по 06.06.2015 в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті; в товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» (де працював на час звернення до УПФУ та працює на теперішній час) з 08.07.2020 по 08.11.2021 (по день звернення з заявою про призначення пенсії); зобов`язання зарахувати до пільгового стажу період навчання в Донецькому Державному технічному університеті з 01.09.1993 по 19.06.1998; зобов`язання повторно розглянути заяву від 08.11.2021 про призначення пенсії з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періодів роботи задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про відмову в призначенні пенсії №26 від 12.11.2021 ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про відмову в призначенні пенсії №26 від 02.12.2021 ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 08.11.2021 про призначення пенсії з зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи у відповідності до пункту 1 частини 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в корпорації «Український промисловий союз» з 01.09.2003 по 09.03.2005, в якості заступника начальника дільниці в повним робочим днем у шахті з 01.09.2003 по 29.01.2004, з 30.04.2004 по 09.03.2005 в якості заступника начальника дільниці в повним робочим днем у шахті; в приватному акціонерному товаристві «Укрвуглебуд» з 01.11.2007 по 06.06.2015 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті, з 01.11.2007 по 28.02.2011, з 01.03.2011 по 14.10.2013 в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті, з 15.10.2013 по 31.12.2013 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті, з 01.01.2014 по 06.06.2015 в якості гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті; в товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» з 08.07.2020 по 08.11.2021 (по день звернення з заявою про призначення пенсії); період навчання в Донецькому Державному технічному університеті з 01.09.1993 по 19.06.1998 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Аканов