Справа № 320/2926/22
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2926/22 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про:

- визнання протиправними дій щодо зменшення основного розміру пенсії з 01.01.2018 з 82% до 70% відповідних сум грошового забезпечення;

- визнання протиправною відмову в здійсненні з 01.04.2019 перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої ДФС України від 21.12.2021;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із розрахунку основного розміру пенсії 82% грошового забезпечення, здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої ДФС України від 21.12.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що судом першої інстанції порушено положення процесуального законодавства при поверненні позовної заяви у справі, що порушує права та законні інтереси апелянта та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду. Вказано на наявність підстав для розгляду даної справи у відповідності до сформованих позивачем позовних вимог, позаяк вони виникли з одних підстав та є безпосередньо пов`язаними між собою.

Справа розглянута в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року позовну заяву повернуто з тих підстав, що заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, не є основними та похідними одна від одної позовними вимогами, оскільки склались за різних обставин, за різного правового регулювання та на підставі різних дій суб`єкта владних повноважень, а тому позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Оцінюючи правомірність висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб і суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд першої інстанції вказав, що до заявлених позивачем вимог не можуть бути застосовані вимоги ст. 172 КАС України з огляду на те, що позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачем, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги звертає увагу на таке.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вимоги щодо визнання протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві в частині зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 82% до 70 % сум грошового забезпечення та в частині перерахунку пенсії на підставі довідки Державної фіскальної служби України від 21.12.2021 про розмір грошового забезпечення, є взаємопов`язаними, оскільки ґрунтуються на неправильному застосуванні суб`єктом владних повноважень норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII, а також прийнятих на його підставі інших нормативно-правових актів, а саме:

- постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- постанови № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;

- Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.02.2008 № 45 .

При цьому, апелянтом вірно вказано, що скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 не впливає на дії органу Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачений у Постанові № 45, не змінився у зв`язку з прийняттям Постанови № 103.

Таким чином, позивачем не було порушено правил об`єднання позовних вимог, оскільки в даній позовній заяві об`єднано декілька вимог, що стосуються порядку нарахування та виплати пенсії, зокрема, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб», що відповідає положенням ст. 172 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги пов`язані між собою однією підставою виникнення та загалом стосуються права ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення.

Відтак, апелянтом вірно вказано, що під час винесення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що заявлені позовні вимоги не належать до розгляду в межах заявленого адміністративного позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року - скасувати, а справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко