Справа № 560/14630/21
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/14630/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

06 жовтня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. В жовтні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області (далі - відповідач 1), Державної судової адміністрації України (далі - відповідач 2), за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (далі третя особа), в якому просила: визнати протиправними дії відповідачів щодо невиплати у період з 18 квітня 2020 по 28 серпня 2020 року суддівської винагороди у належному розмірі у зв`язку із застосуванням обмеження відповідно до ст.29 Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік"; стягнути з відповідачів невиплачену у період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року суддівську винагороду в розмірі 140586,58 грн. у зв`язку із застосуванням обмеження відповідно до ст.29 Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2021 позовні вимоги задоволено частково.

2.1. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застуванням обмежень, передбачених ст.29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 року №294-ІХ із змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 13 квітня 2020 року №553-ІХ.

2.2. Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 недоплачену за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року суддівську винагороду у розмірі 140 586 (сто сорок тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн. 58коп., з утриманням з цих коштів передбачених законодавством податків та обов`язкових платежів під час їх виплати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

3. Не погодившись із судовим рішенням Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити.

3.1. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

4. Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

5. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 2010 року працює на посаді судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

5.1. З 01 січня 2020 року по 17 квітня 2020 року позивачці була нарахована і виплачена суддівська винагорода відповідно до вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

5.2. Виплата суддівської винагороди у період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року проводилась із застосуванням обмеження, встановленого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

5.3. У довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №298/21-вих від 07.10.2021, виданій судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Сагайдак І.М., відображена нарахована та виплачена суддівська винагорода за період з 01.01.2020 по 30.09.2020. Також зазначено про застосування обмеження суддівської винагороди з 18.04.2020 по 27.08.2020 на підставі Закону України №553-ІХ від 13.04.2020 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (далі - Закон №553-ІХ).

5.4. Як вбачається з виданої позивачці довідки №298/21-вих від 07.10.2021, розмір нарахованої але не виплаченої внаслідок обмеження суддівської винагороди становить 140 586,58 грн.(у квітні 2020 - 15 639,62 грн., у травні 2020 - 41 054 грн., у червні 2020 - 41 054 грн., у липні 2020 - 1 784,96 грн., у серпні 2020 - 41 054 грн.)

5.5. Позивач, вважаючи вказані дії відповідача протиправними, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

6.1. Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

6.2. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

6.3. Статтею 130 Конституції України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

6.3. Колегія суддів звертає увагу, що розмір винагороди судді встановлюється Законом України "Про судоустрій і статус суддів"№ 1402-VIII.

6.4. Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з урахуванням положень Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" виключено цим законом встановлюється та регулюється розмір винагороди судді та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

6.5. При цьому, колегія суддів зазначає, що статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", установлено, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки.

6.6. Судом першої інстанції обґрунтовано застосовано до спірних правовідносин позицію викладену в Рішенні Конституційного Суду України від 28.08.2020 року № 10-р/2020 щодо необхідність компенсування відповідними виплатами встановлені обмеження суддівської винагороди та визначено, що обмеження виплати позивачеві, починаючи з 18 квітня 2020 року, суддівської винагороди (розміром, що не перевищує десять прожиткових мінімумів) на підставі статті 29 Закону № 294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом № 553-ІХ; тут ці закони - у редакції, яка діяла на дату виникнення спірних відносин) було неправомірним.

6.7. Судова колегія зауважує, що Міністерство фінансів України в цьому листі зазначило про те, що Державній судовій адміністрації, Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, Конституційному Суду України під час визначення напрямів використання коштів загального та спеціального фондів державного бюджету виходити з того, що потреба органу судової влади у видатках на суддівську винагороду має бути забезпечена у повному обсязі відповідно до вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

6.8. Отже, в інструктивному листі Міністерства фінансів України від 3 вересня 2019 року щодо підготовки бюджетних запитів на 2020-2022 роки була зазначена вимога про таке використання коштів загального та спеціального фондів державного бюджету, яке стовідсотково забезпечує необхідний розмір суддівських винагород.

6.9. Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, мав забезпечити виплату суддівської винагороди у повному обсязі за рахунок видатків Державного бюджету України на 2020 рік на забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя.

6.10. Натомість, ТУ ДСА в Хмельницькій області зазначений обов`язок не був виконаний через помилкове застосування до спірних правовідносин норм частини третьої статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-IX від 13.04.2020 року, а не через відсутність відповідних бюджетних призначень. Жодних доказів того, що ДСА України не забезпечила відповідних видатків суду не надано.

6.11. Такі дії з нарахування та виплати суддівської винагороди відповідачем є протиправними, на що вірно вказав суд першої інстанції у своєму рішенні.

6.12. Колегія суддів також зазначає, що посилання відповідача на рішення Ради суддів України безпідставні, оскільки вказані рішення не є нормативно-правовими актами і, відповідно, не носять обов`язкового характеру.

6.13. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

Висновок суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

7.1. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

7.2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

7.3. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

7.4. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

7.5. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.