Справа № 420/4532/22
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4532/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 506-VIII від 17 серпня 2021 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності», яким було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку документації землеустрою щодо поділу земельних ділянок: за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів);

- зобов`язати Фонтанську сільську раду Одеського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0000 га, що має кадастровий номер: :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Олександрівської сільської ради Лиманського району (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Ухвалами суду від 14.03.2022 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; від 05.10.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Згідно зі змістом адміністративного позову, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі з таких підстав, зокрема:

- 25.06.2021 року позивач звернувся до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області з окремим клопотанням про надання йому дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0000 га, що має кадастровий номер: :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Олександрівської сільської ради Лиманського району (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів). Відповідно до трекінгу на сайті укрпошти, клопотання відповідач одержав 30.06.2021 року (трек номер: 075);

- до клопотання додавались: копія паспорта та ідентифікаційного номеру, графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування (викопіювання з ДЗК);

- листом відповідача від 31.08.2021 року було повідомлено, що за результатами розгляду даного клопотання було прийнято рішення № 506-VIII від 17 серпня 2021 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності», яким було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку документації землеустрою щодо поділу земельних ділянок: за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: : :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної 3 ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів);

- підставою відмови було зазначено відсутність у бюджеті Фонтанської сільської ради коштів на відповідні процедури;

- з таким рішенням відповідача позивач не погоджується, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону. На законодавчому рівні закріплено підстави такої відмови, вони є вичерпними і додаткового тлумачення не потребують;

- посилання відповідача на відсутність у бюджеті Фонтанської сільської ради коштів на відповідні процедури не може застосовуватись в даному випадку, оскільки розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок здійснюється за кошт тієї особи, хто її замовляє (в даному випадку за кошт позивача, оскільки його сину має надатись відповідний дозвіл);

- відповідачем були пропущені строки розгляду клопотання, встановлені ч. 7 ст. 118 ЗК України;

- у відповідача відсутні підстави для відмови в наданні відповідного дозволу позивачу. Дана відмова надана відповідачем є банальною відпискою та тільки свідчить про небажання відповідача надавати дозвіл позивачу, оскільки наявні всі законні обставини для відповідного надання дозволу.

Станом на дату вирішення справи відзив на позовну заяву або заява про продовження встановленого судом процесуального строку для його подання, в порядку ч. 2 ст. 121 КАС України, від відповідача до суду не надійшли.

При цьому суд звертає увагу відповідача на те, що подання учасниками справи заяв/клопотань, в тому числі подане відповідачем клопотання про закриття провадження у справі, не продовжує/не зупиняє/тощо встановлені ухвалою суду строки для подання заяв по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані пояснення, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Позивач звернувся до відповідача із клопотанням від 25.06.2021 року (а.с.19), в якому відповідно до ст.ст. 3, 8, 14, 68 Конституції України, ст.ст. 79-1 ч. 5, 116, 118, 121, 122 ч. 1 Земельного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про землеустрій» просив надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0000 га, що має кадастровий номер: :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Олександрівської сільської ради Лиманського району (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

Додатками до даного клопотання зазначено: - копія паспорта та ідентифікаційного номеру; - графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування.

17 серпня 2021 року Фонтанською сільською радою Одеського району Одеської області прийнято рішення № 506-VIII «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності» (а.с.21зв.), згідно з яким:

- розглянувши заяви громадян України, а також інші додані до них документи та графічні матеріали, керуючись ст.ст. 12, 38-40, 81, 116, 118, 121-124 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 19, 20, 25 Закону України «Про землеустрій», Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області вирішила:

- відмовити громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності, згідно з переліком (додаток № 1), в зв`язку з відсутністю у бюджеті Фонтанської сільської ради коштів на відповідні витрати.

Відповідно до витягу з додатку № 1 до рішення сесії від 17.08.2021 року № 506-VIII «Перелік громадян, яким відмовляється у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності на території Фонтанської сільської ради», до зазначеного переліку включений ОСОБА_1 , з такими даними, зокрема:

- орієнтовна площа земельної ділянки: 2,0 га для ведення особистого селянського господарства;

- цільове призначення (використання) земельної ділянки: поділ земельної ділянки : :01:001:1841, загальною площею 2,5216 га.

Не погоджуючись з рішенням відповідача № 506-VIII від 17 серпня 2021 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності», яким було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку документації землеустрою щодо поділу земельних ділянок: за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів), позивач звернувся до суду із вищенаведеними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позивачем також надано копії, зокрема (а.с.13-18, 20-39):

- графічного матеріалу на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування;

- запитів позивача до відповідача про доступ до публічної інформації від 25.06.2021 р., від 29.07.2021 року, від 25.08.2021 року, з доказами надіслання відповідачу поштою;

- відповіді Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 06.07.2021 р. № 02-20/2824 на запит позивача про доступ до публічної інформації та доданого до неї наказу Держгеокадастру від 15.12.2020 року «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність»;

- відповіді Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 05.08.2021 р. № 02-20/3719 на запит позивача про доступ до публічної інформації та доданого до неї листа Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 02.07.2021 р. № 02-20/2769;

- відповіді Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 31.08.2021 р. № 02-20/4351 на запит позивача про доступ до публічної інформації та доданого до неї витягу з оскаржуваного рішення та додатку № 1 до нього;

- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у справі № 420/14837/21 за позовом ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 258-VIII Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою;

- витягу з рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 665-VIII від 23 грудня 2021 року про повторний розгляд клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, прийнятого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року у справі № 420/14837/21;

- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у справі № 420/14861/21 за позовом ОСОБА_2 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №258-УІІІ «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови йому ОСОБА_2 , у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- звіту Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про виконання судового рішення № 420/14861/21

- витягу з рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 664-VIII від 23 грудня 2021 року про повторний розгляд клопотання ОСОБА_2 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, прийнятого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року у справі № 420/14861/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній до 01.01.2022 року), у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній з 01.01.2022 року), суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо позовних вимог в частині: визнати протиправним та скасувати рішення № 506-VIII від 17 серпня 2021 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності», яким було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку документації землеустрою щодо поділу земельних ділянок: за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів), слід зазначити таке.

Судом встановлено, що Позивач звернувся до відповідача із клопотанням від 25.06.2021 року (а.с.19), в якому відповідно до ст.ст. 3, 8, 14, 68 Конституції України, ст.ст. 79-1 ч. 5, 116, 118, 121, 122 ч. 1 Земельного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про землеустрій» просив надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0000 га, що має кадастровий номер: :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Олександрівської сільської ради Лиманського району (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

Додатками до даного клопотання зазначено: - копія паспорта та ідентифікаційного номеру; - графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування.

17 серпня 2021 року Фонтанською сільською радою Одеського району Одеської області прийнято рішення № 506-VIII «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності» (а.с.21зв.), згідно з яким:

- розглянувши заяви громадян України, а також інші додані до них документи та графічні матеріали, керуючись ст.ст. 12, 38-40, 81, 116, 118, 121-124 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 19, 20, 25 Закону України «Про землеустрій», Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області вирішила:

- відмовити громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності, згідно з переліком (додаток № 1), в зв`язку з відсутністю у бюджеті Фонтанської сільської ради коштів на відповідні витрати.

Відповідно до витягу з додатку № 1 до рішення сесії від 17.08.2021 року № 506-VIII «Перелік громадян, яким відмовляється у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності на території Фонтанської сільської ради», до зазначеного переліку включений ОСОБА_1 , з такими даними, зокрема:

- орієнтовна площа земельної ділянки: 2,0 га для ведення особистого селянського господарства;

- цільове призначення (використання) земельної ділянки: поділ земельної ділянки : :01:001:1841, загальною площею 2,5216 га.

Виходячи з встановлених судом обставин, з приводу обґрунтувань позивача заявлених позовних вимог певними положеннями, зокрема ст.ст. 118, 123 Земельного кодексу України, суд звертає позивача на наступне.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 118 «Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами» Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 123 «Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування» Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, наведені положення ст.ст. 118, 123 Земельного кодексу України щодо обов`язковості розгляду клопотання у місячний строк та надання дозволу або мотивованої відмови у його наданні:

- стосуються лише та виключно дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за клопотаннями, поданими в порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, та в порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, відповідно

- не стосується, зокрема, дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, про надання якого заявлено позивачем у клопотанні від 25.06.2021 року.

Крім того, частинами першою та другою статті 79-1 «Земельна ділянка як об`єкт цивільних прав» ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Згідно із частинами шостою, сьомою статті 79-1 «Земельна ділянка як об`єкт цивільних прав» ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Отже, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Відповідно, наведена позиція позивача є помилковою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Разом з тим, з вищенаведеного змісту оскаржуваного рішення вбачається, що саме позивачу (як замовнику відповідної проектної документації у разі надання йому дозволу), відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності лише та виключно у зв`язку з відсутністю у бюджеті Фонтанської сільської ради коштів на відповідні витрати.

При цьому, зі змісту оскаржуваного рішення також вбачається, що в ньому зазначений лише певний перелік статей Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про землеустрій», керуючись якими відповідач прийняв оскаржуване рішення.

Проте, в оскаржуваному рішенні щодо підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельних ділянок комунальної власності взагалі не конкретизовано юридичні підстави його прийняття (певний зміст норми правової підстави для відмови та/або пункт, частина тощо застосованої відповідачем статті певного нормативно-правового акта тощо), в тому числі ті, якими передбачена застосована відповідачем фактична підстава відсутність у бюджеті сільської ради коштів на відповідні витрати.

При цьому, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості щодо оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо загальних вимог до актів індивідуальної дії, викладеною у постанові від 29 червня 2022 року у справі № 380/5383/21 та яка неодноразово викладена в інших постановах Верховного Суду (справи № 822/1817/18, № 821/1173/17, № 1940/1950/18, № 805/3956/18-а тощо).

Щодо похідної позовної вимоги: зобов`язати Фонтанську сільську раду Одеського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0000 га, що має кадастровий номер: :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Олександрівської сільської ради Лиманського району (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів), слід зазначити таке.

Виходячи з встановлених судом обставин та здійснених на їх підставі висновків суду, зокрема про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості рішення, що об`єктивно унеможливлює дослідження, встановлення та здійснення судом висновків щодо відповідності фактичних підстав юридичним підставам прийняття відповідачем оскаржуваного рішення тощо, суд вважає, що похідні вимоги позивача зобов`язального характеру, як спосіб захисту порушених прав у спірних правовідносинах, є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню у заявлений позивачем спосіб.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача у позові на висновки Верховного Суду, викладені у постановах, з тих підстав, що вони викладені Верховним Судом при виборі і застосуванні норм права щодо іншого предмету спору, відповідно, щодо інших спірних правовідносин та/або на підставі інших фактичних обставин.

Суд також не бере до уваги на додані позивачем до позову копії рішень Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року: у справі № 420/14837/21 за позовом ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 258-VIII «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою; у справі № 420/14861/21 за позовом ОСОБА_2 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №258-УІІІ «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови йому ОСОБА_2 , у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки у зазначених справах інший предмет спору, отже підстав для застосування, зокрема, ч. 4 ст. 78 КАС України, в даному випадку немає, а також тому, що судова практика судів першої та апеляційної інстанцій та правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, відповідно до ч. 7 ст. 78, ч. 5 ст. 242, ч. 3 ст. 291 КАС України, не є обов`язковими для суду.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Крім того, як встановлено судом вище, відзив на позовну заяву або заява про продовження встановленого судом процесуального строку для його подання, в порядку ч. 2 ст. 121 КАС України, від відповідача до суду не надійшли.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, зокрема, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову, про що також зазначено в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, відповідно

суд, із застосуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновків, що:

- рішення № 506-VIII від 17 серпня 2021 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності» в частині відмови у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності на території Фонтанської сільської ради ОСОБА_1 за клопотанням від 25.06.2021 року, прийняте відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливии наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому воно є протиправним та підлягає скасуванню, отже основана вимога позивача підлягає задоволенню;

- виходячи з встановлених судом обставин щодо підстав (фактичних і юридичних) прийняття оскаржуваного рішення та здійснених на їх підставі висновків щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості рішення, висновків суду про визнання його протиправним та скасування, на підставі ч. 2 ст. 9 та абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, права та інтереси позивача підлягають захисту в даному випадку шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 25.06.2021 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

В прохальній частині позову представник позивача також просить зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення по даній справі у строки, встановлені судом в порядку ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, є правом, а не обов`язком суду.

Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Проте, позивачем не наведено доводів, з яких позивач вважає, що рішення у цій справі не буде виконане відповідачем, та не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження необхідності саме в даному випадку для зобов`язання відповідача, як суб`єкта владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі № 235/7638/16-а (адміністративне провадження № К/9901/43354/18).

Враховуючи та на підставі вищенаведеного, в задоволенні вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію від 03.02.2022 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у сумі 992,40 грн. (а.с.43)

Виходячи з того, що судом задоволена одна самостійна та одна похідна від неї вимога немайнового характеру, в іншій ніж заявлено позивачем спосіб, стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу.

Представником позивача на доведення понесених судових витрат, в частині витрат на професійну правничу допомогу, надано копії (а.с.40зв-42зв.):

- договору про надання правової допомоги № 4/3-1 від 08.01.2021 року, укладеного, між позивачем, як Клієнтом, та Адвокатом Ковальчуком Олегом Миколайовичем, про таке, зокрема:

2. Зміст доручення і де воно підлягає виконанню:

Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта на території України з метою набуття прав на землю орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на підставі ст.ст. 8, 14, 19, 68 та ч. 2 ст. 40 Конституції України, ст.ст. 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про землеустрій» та захисту пов`язаних з цим прав та законних інтересів, з цього приводу Адвокат від імені Клієнта має право представляти його інтереси у Державній казначейській службі України, у Державній виконавчій службі України, її територіальних підрозділах, Держгеокадастрі та її територіальних підрозділах в усіх судах судової системи України, і органах нотаріату, в усіх установах, підприємствах і організаціях не залежно від форми власності та підпорядкування, з правом отримувати необхідні довідки, документи, виписки, посвідчення, дозволи, знайомитися з усіма матеріалами справ, подавати від імені довірителя заяви, клопотання і відводи, надавати докази, надавати необхідні довідки та документи, оплачувати необхідні збори і мита, брати участь у розгляді справ, підписувати всі без винятку документи від імені клієнта і здійснювати всі дії, формальності і юридичні процедури, пов`язані із захистом прав клієнта; здійснювати будь-які передбачені законодавством України дії, з правом підписання позовних заяв, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмета або підстави позову, укладення мирової угоди, угоди про досудове врегулювання спору, оскарження судових актів, отримання виконавчих листів, пред`явлення виконавчих листів та наказів до стягнення, а також реалізовувати інші права і нести обов`язки позивача, відповідача, третьої особи, кредитора, боржника з правом підписувати, подавати та одержувати будь-які документи, заяви, листи, оплачувати необхідні державні збори і мита, користуватися іншими процесуальними правами, встановлених законом без обмежень, з метою захисту інтересів Клієнта;

- Опису юридичних послуг Адвокатом Ковальчуком Олегом Миколайовичем клієнту від 03.02.2022 року на загальну суму 27000,00 грн.:

1. Зустріч та усна консультація з клієнтом - 1000,00 грн. одна година;

2. Складання та підготовка клопотань, заяв, запитів, адвокатських запитів - 1500,00 грн. один документ /1 година;

3. Написання, підготовка, відправка сторонам та до суду позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 506-VІІІ від 17 серпня 2021 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності» - 15000,00 грн. один документ/6 годин;

4. Написання, підготовка, відправка сторонам та до суду заяв, клопотань, пояснень та подача їх до суду - 1500,00 грн. один документ/ одна година;

5. Участь адвоката у судових засіданнях в Одеському окружному адміністративному суді - 3000,00 грн. одна година;

6. Написання, підготовка, відправка сторонам та до суду відповіді на відзив. - 5000,00 грн. один документ/ три години;

Акт прийому-передачі юридичних послуг Адвокатом Ковальчуком Олегом Миколайовичем клієнту від 03.02.2022 р. на загальну суму 23500,00 грн.:

1. Зустріч та усна консультація з клієнтом з приводу визнання протиправним та скасування рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 506-VІІІ від 17 серпня 2021 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності» - 1000,00 грн. (одна година);

2. Складання та підготовка клопотання (від 25.06.2021 року), запитів до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (від 25.06.2021 року, 29.07.2021 року та 28.08.2021 року) - 6000,00 грн. (1 клопотання, 3 запити /4 години);

3. Написання, підготовка, відправка сторонам та до суду позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 506-VІІІ від 17 серпня 2021 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності» - 15000,00 грн. (один документ/6 годин);

4. Написання, підготовка, відправка сторонам та до суду клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного провадження - 1500,00 грн. (один документ/ одна година);

- Прибуткового касового ордера про прийняття Адвокатом Ковальчуком О.М. від ОСОБА_1 , на підставі Додатку № 1п1 до Договору про надання правової допомоги № 4/3-1 від 08.01.2020 р. Акт прийому-передачі від 03.02.2021 р., 23500,00 грн.

Порядок та підстави розподілу витрат на професійну правничу допомогу передбачені ст. 134 КАС України.

Так, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до абз.абз. 1, 2 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Аналізуючи вказане, суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При цьому суд звертає увагу позивача та його представника, що виконані адвокатом роботи (надані послуги), зокрема, подача (відправка сторонам та до суду) заяв по справі та заяв з процесуальних питань, не є витратами саме на професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, у розумінні КАС України (ч. 3 ст. 134).

Разом з тим, вимог/заяв про стягнення з відповідача інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, передбачених ч. 3 ст. 132 КАС України позивачем не заявлено/не подано.

Отже, з урахуванням встановленого, а також: складності справи, яка відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4, ч.ч. 4, 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності; фактичний розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; наявність викладених в постановах висновків Верховного Суду щодо певних питань спірних правовідносин; обсягу фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значення справи для позивача тощо, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень нуль копійок).

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2022 р. № 928) до 31 грудня 2022 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Справу розглянуто, рішення прийнято та складено також з урахуванням: часу перебування головуючого судді у відпустці; наказу голови Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року № 9-ОС/Д/С «Про особливий режим роботи Одеського окружного адміністративного суду»; статей 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»; Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та рішення Ради суддів України від 24.02.2022 № 9.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 159, 241-246, 250, 255, 258, 262, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (місцезнаходження: вул. Степна, буд. 4, с. Фонтанка, Одеський район, Одеська область, 67571; ідентифікаційний код юридичної особи: 04379746) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 506-VIII від 17 серпня 2021 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності» в частині відмови у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності на території Фонтанської сільської ради ОСОБА_1 за клопотанням від 25.06.2021 року про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0000 га, що має кадастровий номер: :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Олександрівської сільської ради Лиманського району (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Зобов`язати Фонтанську сільську раду Одеського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 25.06.2021 року про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0000 га, що має кадастровий номер: :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Олександрівської сільської ради Лиманського району (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У встановленні судового контролю за виконанням судового рішення відмовити.

Стягнути з Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) та 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова