Справа № 826/3332/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю

03 жовтня 2022 року м. Київ № 826/3332/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконання рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» Український фінансовий світ» Савельєвої Анни Миколаївни

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-1, Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича (далі - відповідач-2, Уповноважена особа), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про визнання договору банківського вкладу від 27 червня 2014 року № 42474, укладеного між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк» Український фінансовий світ» (далі - ПАТ «КБ «УФС»), нікчемним, яке оформлене листом від 03 грудня 2014 року № 001/554;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати позивачу кошти у розмірі 185500 гривень за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу № 42474 від 27 червня 2014 року, укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «УФС».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підстави для визнання нікчемними договору банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 27 червня 2014 року № 42474, укладеного між ним та ПАТ «КБ «УФС», які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, тощо відсутні.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року, в задоволенні позову позивача відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019р. касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015р. у справі № 826/332/15 - скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича про визнання договору банківського вкладу від 27 червня 2014 року № 42474, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ", нікчемним, яке оформлене листом від 03 грудня 2014 року № 001/554, а провадження у цій частині закрити. В іншій частині Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015р. - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2019 р. справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Добрянській Я.І.

Ухвалою судді Добрянської Я.І. від 07.02.2020 року справу прийнято до провадження. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року вирішено:

« 1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за Договором № 42474 Банківського вкладу (Депозиту) "Планер" від 27.06.2014р. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. В іншій частині адміністративного позову - відмовити.»

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року вирішено:

«Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєвої Анни Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєвої Анни Миколаївни та Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» щодо не виплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за договором банківського вкладу №42474 від 27 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

Стягнути з Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (, вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) завдану шкоду у розмірі 185 500,00 (сто вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот) гривень, які були внесені за договором банківського вкладу №42474 від 27 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

В іншій частині позовних вимог відмовити.»

20 липня 2021 року видано виконавчий лист у справі.

06 липня 2022 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про встановлення судового контролю за виконанням постанови Шостого апеляційного суду міста Києва від 09 червня 2021 року та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб протягом 10 днів з дати отримання ухвали подати звіт про виконання Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у справі №826/3332/15.

Як убачається з документів, доданих до клопотання, 13 серпня 2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Величком Романом Сергійовичем прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №66495871 з виконання виконавчого листа №826/3332/15 від 20.07.2021 про стягнення заборгованості у розмірі 185 500,00 грн.

15 липня 2022 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли пояснення щодо заяви про встановлення судового контролю, в яких представник зазначає, що 25.03.2022 року набрало чинності Положення про виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб засобами автоматизованої системи виплат судових рішень на користь вкладників щодо стягнення гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку, вкладникам якого припинено або завершено виплати, та/або пов`язаних з таким стягненням інших сум, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду №87 від 03.02.2022. Відповідно до Положення №87 задля отримання коштів відповідно до рішення суду по справі позивачем має бути подана заява та документи, необхідні для внесення інформації позивача як вкладника до автоматизованої системи виплат з метою ідентифікації та верифікації, а також надання доступу для отримання грошових коштів через банки-агенти Фонду. Оскільки відсутні докази, що позивач звертався до Фонду із заявою про добровільне виконання, представник вважає, що заява про встановлення судового контролю є безпідставною.

Зважаючи на те, що статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не визначено обов`язковість розгляду питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у судовому засіданні, на підставі частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Водночас, правові норми, закріплені у частині 1 статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пункту 1 частини шостої статті 246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення також зазначається, у разі необхідності, порядок та строк виконання рішення.

Аналізуючи наведені положення КАС України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень, тобто відповідачем у справі, суд наділений правом під час ухвалення рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом суду, а не його обов`язком.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у судових рішеннях Верховного суду, зокрема, в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі №807/2358/15, також в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 800/305/17.

Станом на час розгляду заяви матеріалами справи не підтверджено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 241-243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська