Справа № 560/4772/22
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4772/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

04 жовтня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

представника позивача: Сакенова Ю.К.,

представника відповідача: Василенка А.В.,

представника відповідача: Цимбалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Турфлора» до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ПП «Турфлора» звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Хмельницької митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України від 10.01.2022 №UА400000/2022/000003/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400040/2022/000012.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 вересня 2015 року між Приватним підприємством "Турфлора" та компанією "BERFIN TARIM TURIZM TASIMACILIK INSAAT ITH. Ve IHR. TIC. SAN. LTD. STI." було укладено зовнішньоекономічний контракт (договір) № 4 про поставку товару по цінам, згідно з умовами цього контракту, в асортименті, у кількості зазначеними в Інвойсі до кожної партії товару, який відповідно до Додаткової угоди №1 від 20.11.2020 діє до 31.12.2023.

Відповідно до п.2.1 Контракту вартість і кількість Товару визначається відповідно до Інвойса на кожну партію товару.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 20.11.2020 до Контракту найменування, вартість і кількість Товару визначається відповідно до Інвойса на кожну партію Товару.

В подальшому, згідно з Контрактом на умовах СРТ та Інвойсу № BRF001 від 06.01.2022 продавцем було поставлено покупцю товар на суму 8901,96 доларів США.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларантом до Хмельницької митниці подано електронну митну декларацію № UA400040/2022/000301, де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом, за ціною зовнішньо-економічного контракту № 4 від 30.09.2015.

До митної декларації № UA400040/2022/000301 декларантом було подано наступні документи: - рахунок-фактура (інвойс) № BRF001 від 06.01.2022; - автотранспортна накладна CR 025687 від 06.01.2022; - декларація про походження товару № BRF001 від 06.01.2022; - книжка МДП (TIR carnet) МХ.85066312 від 06.01.2022; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 04.01.2022 року; - доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Додаткова угода 1 від 20.31.2020; - доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Додаткова угода 2 від 15.04.2021; - доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Доповнення 3 від 25.11.2021; - зовнішньо-економічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення №4 від 30.09.2015; - договір про надання послуг митного брокера № 4 від 05.01.2021; - інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами №8073609 від 09.01.2022; - заява підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів №102/ЗЕД/7.26-28-01 від 10.01.2022; - копія митної декларації країни відправлення №22070100ЕХ00000330 від 06.01.2022.

Оскільки документи, подані разом з митною декларацією на виконання частини 2 статті 53 МКУ, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, та містили вказані вище розбіжності, декларанту було надіслано повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

В повідомленні від 10.01.2022 було зазначено, що відповідно до частини 2 статті 53 МКУ для підтвердження митної вартості необхідно надати: 1) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та / або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У відповідь на вказане повідомлення декларант повідомив про те, що усі документи, що підтверджують митну вартість товару, надано. Інших документів надати немає змоги.

В повторному повідомленні декларанту зазначено, що документи, подані згідно з частиною 2 статті 53 МКУ містять розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ для підтвердження числового значення митної вартості товарів необхідно протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи на товари: 1) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5) виписку з бухгалтерської документації та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 6) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та / або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 7) розрахунок ціни (калькуляцію).

У відповідь на зазначене повідомлення декларантом надано додаткові документи: висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №22-05/9 від 10.01.2022, та лист №б/н від 10.01.2022 відправника товару щодо ціни на товар.

Оскільки декларантом не надано додаткових документів, які б спростовували вищезазначені розбіжності, відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості від 10.01.2022 № UА400000/2022/000003/2, в якому серед іншого зазначено: «...Було проведено процедуру консультації та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару, відповідно митна вартість буде визначена за другорядним методом відповідно до вимог ст. 63 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні товари, що були оформлені у митному відношенні. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 61 та 62 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації основи для віднімання та додавання вартості. Митну вартість визначено резервним методом. Джерелом числового значення митної вартості є інформація щодо вартості ідентичних/подібних товарів...".

Отже, підставами для прийняття оскаржуваних рішень слугували висновки відповідача про те, що позивачем не подано всіх додаткових документів, які б підтверджували заявлену декларантом вартість товарів, а подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Не погодившись із вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови в митному оформленні, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Згідно зі ст.49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Отже, чинне законодавство покладає обов`язок доведення заявленої митної вартості товару на декларанта. При цьому митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою або суперечливістю поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Так, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано вищезазначений перелік документів, які містять числові показники ціни товару.

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України у позивача були також витребувані митна декларація країни експорту, документи, що містять відомості про вартість страхування, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідач зазначає, що на товар №1 - "гвоздики" (код згідно з УКТ ЗЕД , країна походження Туреччина) декларантом було заявлено рівень митної вартості - 0,82 дол. США/кг.; на товар №2, №3 - "гербери та гіпсофіла" (код згідно з УКТ ЗЕД , країна походження Туреччина) заявлений рівень митної вартості - 0,78 дол.США/кг

Держмитслужбою 04.03.2021 укладено Меморандум про взаєморозуміння та співробітництво з Громадською спілкою "Асоціація фруктово-овочевих, квітково- рослинних імпортерів, виробників, експортерів сільськогосподарських та інших товарів". Рівень цін на товар "гвоздики" (код згідно з УКТ ЗЕД ) згідно Меморандуму - 2,4 дол.США/кг., а на "гербери та гіпсофіла" (код згідно з УКТ ЗЕД ) - 5,6 дол.США/кг.

Оцінюючи доводи відповідача, суд враховує, що меморандум дипломатичний документ, у якому докладно викладається факт та юридичний бік будь-якого питання і наводяться відповідні аргументи. Тому в даному випадку цей документ не має юридичної сили щодо регулювання митних правовідносин відносно чинного митного законодавства України. Відтак, посилання відповідача на положення меморандуму не можуть свідчити про заниження позивачем митної вартості ввезеного товару та відсутність підстав для визначення митної вартості товару за ціною договору про його придбання.

В обґрунтування правомірності прийнятого рішення апелянт вказує на те, що в документах, поданих до митного оформлення, містились розбіжності, а саме: номер рахунку-фактури, зазначеній у копії митної декларації країни відправлення, не відповідав номеру рахунку-фактури, поданому до митного оформлення, що свідчить про наявність іншого рахунку-фактури, не поданого до митного оформлення.

Так, до митного оформлення подано МД №UA400040/2022/000301 від 10.01.2022 та рахунок-фактуру (інвойс) №BRF001 від 06.01.2022, відомості про який внесено до графи 44 МД.

Водночас, в МД країни відправлення №22070100ЕХ00000330 від 06.01.2022, поданій до митного оформлення, в графі 44 зазначено номер рахунку-фактури (інвойс) Var 6.01.2022/481/1.

В ході судового розгляду справи встановлено, що розбіжність в номері рахунку-фактури у копії митної декларації країни відправлення та номеру рахунку-фактури, поданого до митного оформлення, спростовується порядком заповнення графи 44 МД, зокрема, циркуляром Прем`єр-міністра №2012/6 про систему "Єдиного вікна" в митних службах та циркуляром від 30.06.2017 року під номером 2017/7 щодо застосування електронного рахунка-фактури у системі "Єдине вікно" країни Туречиини.

Для експортних рахунків-фактур, які створюються та надсилаються до Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки в електронній формі, в електронному вигляді генерується 23-значний контрольний номер. Сформований 23-значний контрольний номер повідомляється платнику податків, який виставляє експортний рахунок-фактуру через портал Міністерства митниці та торгівлі.

Відповідно до п.5 циркуляру від 30.06.2017 року 23-значний ідентифікаційний номер документа, що відображається на порталі електронних рахунків-фактур Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки, буде задекларований платником податків у полях "номер документа" та "«дата документа", код документа 0886 у 44-й графі відповідної митної декларації платника.

Водночас, інформація, вказана в митній декларації країни відправлення №22070100ЕХ00000330 від 06.01.2022 року щодо продукції яка поставляється, а саме: найменування товару; вага нетто/брутто; кількість квітів (штуки); кількість коробок квітів; загальна вартість товару - 8901,96 дол. США; відправник/отримувач; умови поставки; тощо - відповідає інформації, що вказана в митній декларації UA400040/2022/000301, поданій позивачем до митного оформлення та рахунку-фактурі (інвойсі) № BRF001 від 06.01.2022 року.

Таким чином, встановлено, що у поданій позивачем митній декларації країни відправлення №22070100ЕХ00000330 та митній декларації UA400040/2022/000301 зазначено різні номери рахунку-фактури, однак фактично проведено декларування одного й того ж товару.

Стосовно тверджень апелянта про відсутність інформації щодо окремих складових митної вартості товарів, а саме документів, які підтверджують митну вартість товарів, транспортних (перевізних документів), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.3. Контракту (зовнішньо-економічного договору) №4 від 30.09.2015 року продавець поставляє товар на умовах поставки СРТ - Старокостянтинів, Україна.

СРТ ("Carriage Paid То" ...named place of destination перекладається "Фрахт/перевезення оплачені до" (... назва місця призначення)), означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику (продавець вважається виконав свої і зобов`язання з постачання тоді, коли він передав товар, випущений в митному режимі експорту, своєму перевізнику для перевезення до місця призначення). Крім цього, продавець і зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Відповідно до положень поставки Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару у вказане місце призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Таким чином, позивачем для митного оформлення товару не надано транспортні (перевізні) документи, що містять витрати на транспортування, навантаження товару, оскільки контрактна (інвойсова) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, і вартості доставки (фрахту) до місця призначення. Отже, контрактом не встановлено окремих витрат на транспортування товару.

Згідно з вимогами ч. ч. 4,5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, колегія суддів вважає, що документи, подані позивачем під час митного оформлення імпортованого товару, підтверджують числові значення задекларованої позивачем фактично сплаченої митної вартості. Подані документи містять числові дані, які підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5статті 58 МК України.

Відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим суб`єктом владних повноважень не доведено підстав коригування митної вартості згідно з оскаржуваним рішенням від 10.01.2022 року №UА400000/2022/000003/2.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів 10.01.2022 року №UА400000/2022/000003/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400040/2022/000012 прийнято без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому вони є такими, що підлягають скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 жовтня 2022 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.