Справа № 120/4940/22
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 жовтня 2022 р. Справа № 120/4940/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулась в суд з позовною заявою до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідач) визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача зазначає, що 15.06.2022 позивачем отримано вимогу ГУ ДПС у Вінницькій області від 20.05.2022 №193-53, згідно з якою сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 становить 411 647,96 грн, в т.ч.:

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 70 774,45 грн, з яких: недоїмка - 48 840,01 грн, штрафні санкції - 12769,85 грн, пеня - 9 164,59 грн;

- орендна плата з фізичних осіб у розмірі 340 873,51, з яких: недоїмка - 242 115,05 грн, пеня - 9 164,46 грн.

Не погоджуючись з спірним рішенням, позивач вказує, що заборгованість з орендної плати з фізичних осіб неодноразово була предметом розгляду в суді (справи №120/3780/19-а, №120/8913/21-а) та відповідно судом у справі №120/3780/19-а вказано про відсутність обов`язку у ФОП ОСОБА_1 щодо сплати орендної плати за земельну ділянку загальною площею 2487 кв.м. Відтак, вимога від 20.05.2022 №193-53 в цій частині є протиправною.

Стосовно боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, представник позивача зазначила про відсутність такого боргу у ФОП ОСОБА_1 , а той борг, що мав місце раніше в силу положень ст.14 ПК України перебував у статусі безнадійної заборгованості та станом на дату винесення вимоги від 20.05.2022 №193-53 така заборгованість мала бути списана відповідачем.

Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 22.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України.

04.08.2022 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву ФОП ОСОБА_1 , в якій останній заперечив щодо задоволення заявлених вимог у повному обсязі. В підтвердження заявленої позиції, представник ГУ ДПС у Вінницькій області вказує, що відповідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів, загальна сума заборгованості по орендній платі з фізичних осіб ОСОБА_1 , станом на 23.10.2019 становила 387 220,33 грн. На підставі цих даних ГУ ДПС у Вінницькій області була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 24.10.2019 № Ф- 193-53 на суму 387220,33 грн, в якій зазначалась суми: основного платежу - 343115,58 грн, згідно податкових повідомлень рішень ( № 90137-5306-0208 від 30.07.2019р. в сумі 112231,51 грн., № 90136-5306-0208 від 30.07.2019р. в сумі 112231,51 грн та сума в 2015 році донарахованого основного платежу за актом перевірки (поточного року) податкове повідомлення рішення № від 26.06.2015 118312,56 грн і сума основного платежу 2014 року - 340,0 грн; штрафна санкція - 3399,80 грн та пеня - 40704,95 грн.

Згідно рішення суду від 17.02.2020 у справі №120/3780/19-а було скасовано 06.04.2021 ППР № 90137-5306-0208 від 30.07.2019 в сумі 112231,51 грн, № 90136-5306- 0208 від 30.07.2019 в сумі 112231,51 грн (загальною сумою 224463,02 грн). Також в даному рішенні прописано, що сума яка виникла на підставі ППР за 2015 рік та нарахованої пені в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню.

Крім того, постановою суду від 12.04.2022 у справі №120/8913/21-а скасовано рішення суду першої інстанції від 28.10.2021 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 242 746,91грн.

Посилаючись на норми статті 60 ПК України, представник відповідача у подано відзиві вказує, що при скасуванні податкової вимоги, залишаючи чинними ППР та не проводячи коригування інтегрованої картки платника податку позивач обирає неналежний спосіб захисту, що не дає можливості відновити його права в повній мірі.

Ухвалою від 20.09.2022 замінено відповідача у справі: Головне управління ДПС у Вінницькій області на правонаступника - Головне управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений структурний підрозділ ДПС.

Ухвалою від 21.09.2022 витребувано у Головного управління ДПС у Вінницькій області витяг з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 щодо стану зобов`язання перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код 11010500), починаючи 2015 року, а також обґрунтовані пояснення, зокрема щодо дати виникнення податкового боргу та розрахунок зобов`язання ФОП ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код 11010500).

29.09.2022 на адресу суду від ГУ ДПС у Вінницькій області надійшли додаткові пояснення на виконання вимог ухвали від 21.09.2022, зокрема відповідач вказує, що заборгованість перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, виникла починаючи з 2015 року за рахунок донарахованих сум по акту позапланової невиїзної перевірки від 10.06.2015 №107/17-, внаслідок чого дораховано до бюджету - 61 506,32 грн, з них основного платежу - 49 163,39 грн, штрафної санкції (форма Р- 12 290,85 грн, форма Ш -52,08 грн).

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.02.2020 у справі №120/3780/19-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2020, визнано протиправними та скасовано податкові-повідомлення рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 30.07.2019 року № 90137-5306-0208 та № 90136-5306-0208. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 24.10.2019 № 193-53 в частині податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 387220,33 грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №120/8913/21-а скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від28.10.2021 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб у сумі 242 746,91 грн.

20.05.2022 ГУ ДПС у Вінницькій області винесено податкову вимогу №193-53, згідно з якою сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 становить 411 647,96 грн., в т.ч.:

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 70 774,45 грн, з яких: недоїмка - 48 840,01 грн, штрафні санкції - 12769,85 грн, пеня - 9 164,59 грн.;

- орендна плата з фізичних осіб у розмірі 340 873,51, з яких: недоїмка - 242 115,05 грн, пеня - 9 164,46 грн.

Не погоджуючись з спірним рішенням, позивач звернулась до суду з вимогою про його скасування вказуючи при цьому, що заборгованість з орендної плати з фізичних осіб неодноразово була предметом розгляду в суді (справи №120/3780/19-а, №120/8913/21-а) та відповідно судом у справі №120/3780/19-а вказано про відсутність обов`язку у ФОП ОСОБА_1 щодо сплати орендної плати за земельну ділянку загальною площею 2487 кв.м. Відтак, вимога від 20.05.2022 №193-53 в цій частині є протиправною.

Стосовно боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, позивач зазначає про відсутність такого боргу у ФОП ОСОБА_1 , а той борг, що мав місце раніше в силу положень ст.14 ПК України перебував у статусі безнадійної заборгованості та станом на дату винесення вимоги від 20.05.2022 №193-53 така заборгованість мала бути списана відповідачем.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Як встановлено судом у рішенні під час розгляду адміністративної справи №120/3780/19-а 15.07.2008 року між позивачем та Козятинською міською радою Вінницької області укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2487 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2487 кв.м, у тому числі: забудовані землі - під спорудами 1082 кв.м, під проїздами, проходами та площадками - 1405 кв.м . На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: універмаг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з прибудовою, загальною площею: 1586,4 кв.м, будівля складу господарських товарів загальною площею 93,9 кв.м, будівля складу загальною площею 123,2 кв.м, будівля автомобільної пожежної частини загальною площею 250,1 кв.м . Договір укладено строком на 15 років. Даний договір був зареєстрований у Козятинському районному відділі ВПФ Центру ДЗК 10.12.2009.

Згідно п. 3 договору на орендованій ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: універмаг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з прибудовою. Договір укладено на 15 років.

Пунктом 4 договору визначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 550514 грн. Відповідно до п.8 договору орендна плата складає 6% від нормативної грошової оцінки. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування її цільового призначення та коефіцієнтів індексації (п.9 договору).

Згідно акту приймання - передачі земельної ділянки, що є невід`ємною частиною договору, ОСОБА_1 прийняла у придатному для використання стані вищезазначену земельну ділянку.

30.07.2019 ГУ ДФС у Вінницькій області визначено позивачеві податкове зобов`язання з орендної плати за землю за 2016, 2017, 2018 рік та винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 90138-5306-0208 на суму105878,78 грн,

- №90137-5306-0208 на суму - 112231,51 грн,

- № 90136-5306-0208 на суму -112231,51 грн.

Крім того, у зв`язку з наявністю у позивача станом на 23.10.2019 заборгованості у розмірі 387 220,33 грн. було сформовано податкову вимогу про сплату боргу від 24.10.2019 №193-53 на загальну суму 387 220,33 грн.

Рішенням ДПС України скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області від 30.07.2019 №90138-5306-0208.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.02.2020 у справі №120/3780/19-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2020, визнано протиправними та скасовано податкові-повідомлення рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 30.07.2019 № 90137-5306-0208 та №90136-5306-0208. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 24.10.2019 № 193-53 в частині податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 387 220,33 грн.

Так, у справі №120/3780/19-а суд дійшов висновку про відсутність обов`язку у ФОП ОСОБА_1 по сплаті орендної плати за земельну ділянку загальною площею 2487 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в період з 15.03.2016 по 02.08.2018.

Крім того, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №120/8913/21-а підтверджено необґрунтованість позиції податкового органу щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 242 746,91 грн.

В силу частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, під час розгляду цієї справи суб`єкт владних повноважень не спростував позиції позивача щодо включення спростованих судом у рішенні по справі №120/3780/19-а сум податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб до оскаржуваної вимоги від 20.05.2022 №193-53. Тобто, станом на дату винесення вимоги від 20.05.2022 №193-53 відповідач повторно включив до суми податкового боргу заборгованість позивача за період з 15.03.2016 по 02.08.2018, наявність якої спростована у судовому порядку та за результатами скасування ДПС України податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області від 30.07.2019 №90138-5306-0208 на суму 105 878,78 грн.

З урахуванням наведеного, вимога ГУ ДПС у Вінницькій області від 20.05.2022 №193-53 в частині визначення податкового зобов`язання позивача з орендної плати з фізичних осіб є протиправною та підлягає скасуванню судом.

Щодо визначення податковим органом податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за кодом класифікацій доходів 11010500 суми податкового боргу у розмірі 70 774,45 грн, суд вказує про наступне.

Так згідно документів та додаткових пояснень, наданих податковим органом на виконання вимог ухвали від 21.09.2022, вбачається, що заборгованість перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування ФОП ОСОБА_1 , виникла починаючи з 2015 року за рахунок донарахованих сум по акту позапланової невиїзної перевірки від 10.06.2015 №107/17-, внаслідок чого дораховано до бюджету - 61 506,32 грн, з них основного платежу - 49 163,39 грн, штрафної санкції (форма Р- 12 290,85 грн, форма Ш -52,08 грн).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, підлягає списанню.

Відповідно до пункту 101.2 ст.101 ПК України під терміном "безнадійний" розуміється, зокрема:

101.2.1. податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

101.2.2. податковий борг фізичної особи, яка:

визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

понад 720 днів перебуває у розшуку;

101.2.3. податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу;

101.2.4. податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

101.2.5. податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду;

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів.

Згідно з п.102.4 ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу.

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначено Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №844/24376 (далі - Порядок №577).

Відповідно до положень пунктів 3.1, 3.2 Порядку №577 визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню контролюючим органом, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України) є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку №577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм Порядку № 577 вбачається, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Згідно з положеннями Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.201 № 577 (далі - Порядок № 577) під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти:

1) податковий борг платника податків, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

2) податковий борг фізичної особи, яка визнана в судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку;

3) податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу;

4) податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

5) податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається:

- у випадках, визначених у підпункті 1 та абзаці другому підпункту 2 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата набрання чинності відповідним рішенням суду;

- у випадку, визначеному в абзаці третьому підпункту 2 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата підписання акта опису спадкового майна;

- у випадку, визначеному в абзаці четвертому підпункту 2 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата, визначена в даних відповідних органів;

- у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів;

- у випадку, визначеному в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - день, що настає за граничним терміном погашення грошових зобов`язань за період, на який припадає дата, зазначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили;

- у випадку, визначеному в підпункті 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата припинення, зазначена у відповідному повідомленні державного реєстратора.

Відповідно до вимог п. 4.2 Порядку № 577 за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

В інших випадках, передбачених підпунктами 1. 2. 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Як встановлено судом, відповідачем при формуванні податкової вимоги від 20.05.2022 №193-53 в частині визначення суми податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування не дотримано вимог п.102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, оскільки включено суму боргу що виникла 11.07.2015 року, тобто поза межами 1095 денного строку його виникнення.

Враховуючи викладене, податкова вимога Головного управління ДПС у Вінницькій області від 20.05.2022 №193-53 в частині визначення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в розмірі 70 744,45 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі "ZWIERZYСSKI v. POLAND", Арр. 34049/96, 19 June 2001 позбавлення майна, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності.

Під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (рішення у справі CASE OF PRESSOS COMPANIA NAVIERA S.A. AND OTHERS v. BELGIUM, App. № 17849/91, 20 November 1995). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар.

При цьому, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (рішення у справі "BEYELER v. ITALY", App. № 33202/96, 5 January 2000). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок

Крім цього, згідно п. 17 рішення у справі «POLIMERKONTEYNER, TOV v. UKRAINE», Арр. 23620/05, 24 November 2016, будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Пунктом 8 частини 2 статті 2 КАС України вказано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору в розмірі 4116,48 грн. Інших документально підтверджених судових витрат на дату постановлення рішення судом не встановлено. Відтак питання про їх розподіл не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 20.05.2022 № 193-53.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 4116,48 грн (чотири тисячі сто шістнадцять грн 48 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 04.10.2022

Суддя Томчук Андрій Валерійович