Справа № 360/1466/22
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2022 року Справа № 360/1466/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу за позовом адвоката Пихтіна Клима Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Пихтіна Клима Володимировича в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, представник позивача) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач), відповідно до якої позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.04.2022 року №800 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Луганській області» в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 (0120507), начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 03.05.2022 року №206 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (0120507), начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській за ст. 77 ч. 1 п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області та допустити до негайного виконання рішення суду у цій частині;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення зі служби в поліції по день ухвалення рішення суду та допустити до негайного виконання рішення суду в цій частині у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскарженими наказами позивача звільнено зі служби з поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 03.05.2022, чим, на думку позивача, порушено його право на продовження публічної служби в органах поліції, оскільки його протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Обґрунтовуючи накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції відповідач у наказі від 30.04.2022 № 800 посилається на недотримання позивачем вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 4, 5, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абз. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016.

Разом з тим, на думку позивача, зі змісту положень зазначених вище нормативно-правових актів не вбачається, що поліцейський обмежений у свободі пересування та виїзді за межі певної адміністративно-територіальної одиниці у вільний від несення служби час. Таких заборон не містить і наказ начальника ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 №508 «Про відрядження», на який посилається відповідач. Крім того зміст цього наказу позивачу не був відомий на момент його видання, копію наказу отримав представник позивача на адвокатський запит.

Позивач зазначає, що його було відряджено для несення служби до Луганської області відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 року №508, та щоденно, по вісім годин на добу без вихідних та святкових днів з 26 лютого 2022 року, він ніс службу у складі зведеного загону ГУНП в Луганській області на території м. Сєвєродонецьк Луганської області та постійно виконував покладені на нього обов`язки, що підтверджується копією Книги служби нарядів зведеного загону ГУНП в Луганській області. У службовий час позивач самовільно ніколи не залишав місце несення служби.

19 квітня 2022 року у вільний час після нічної зміни, звільнившись з чергування, перебуваючи після наряду на відпочинку, він тимчасово виїхав до м. Бахмут Донецької області в особистих справах для придбання продуктів харчування та засобів особистої гігієни, після чого повернувся до місця несення служби в той же день. Також позивач зауважує, що жодним нормативно-правовим актом, який регулює порядок несення служби поліцейськими, не встановлено жодних обмежень на пересування поліцейського у позаслужбовий час. Крім того, позивача не було повідомлено і не доведено належним чином про необхідність інформування прямого або безпосереднього керівника про виїзд за межі Луганської області.

Зауважує, що в оскаржуваних наказах не обґрунтовано підстави застосування до позивача найбільш суворого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, не враховано жодних обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

На підставі викладеного, вважає прийняті відповідачем накази протиправними та такими, що порушують права позивача.

Відповідач ГУНП в Луганській області позов ОСОБА_1 не визнав, про що 21.06.2022 надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що наказом ГУНП в Луганській області від 19.04.2022 № 716 за фактом можливих неправомірних дій з боку окремих працівників поліції ГУНП в Луганській області, а також можливого порушення ними службової дисципліни було призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію. Позивач з наказом про призначення службового розслідування ознайомився 21.04.2022.

Підставою видання наказу відповідача від 19.04.2022 № 716 став лист Луганського управління ДВБ НПУ від 19.04.2022 № 284/42-12/03-2022, в якому вказано про те, що 19.04.2022 працівниками Луганського управління ДВБ НПУ отримано оперативну інформацію щодо можливого незаконного вивезення алкогольної продукції з місця ведення активних бойових дій, а саме з м. Сєвєродонецьк, Луганської області до м. Бахмут, Донецької області окремими працівниками Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області.

Під час проведення перевірки отриманої інформації та вжитими заходами, на блокпосту, розташованому на автодорозі Лисичанськ-Бахмут Донецької області, були зупинені транспортні засоби марки «FORD Tranzit», н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) та «MAZDA», н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), в яких перебували поліцейські Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області, а саме: начальник відділу кримінальної поліції майор поліції ОСОБА_1 ; старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП № 4 майор поліції ОСОБА_2 ; начальник сектору реагування патрульної поліції капітан поліції Лобаньов Станіслав Олексійович; дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції капрал поліції ОСОБА_3 .

В ході проведення огляду зазначених транспортних засобів було встановлено, що в автомобілях знаходилась алкогольна продукція, кількістю 4002 пляшки (горілка, коньяк) різноманітних марок, походження якої працівники поліції Сєвєродонецького РУП пояснити не змогли, а також працівники поліції не змогли надати аргументовані відповіді щодо підстав їх перебування на території Донецької області та мети їх руху.

Вказаний факт було зареєстровано у ЄО Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області № 5014 від 19.04.2022 та на місце події викликано слідчо-оперативну групу зазначеного районного відділу поліції. Відомості за вказаним фактом ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорськ, внесенні до ЄРДР № 0000189 за ч. 4 ст. 185 КК України.

30.04.2022 начальником ГУНП в Луганській області полковником поліції Олегом Григоровим було затверджено висновок за результатами службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Луганській області від 19.04.2022 № 716.

Відповідач зауважує, що службове розслідування за фактом можливого порушення позивачем службової дисципліни було призначено та проведено відповідно до норм чинного на той час законодавства та нормативно правових актів.

Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено, що 25.02.2022 наказом начальника ГУНП в Луганській області № 505 від 25.02.2022 введено в дію план евакуації підрозділів ГУНП в Луганській області та встановлено місце тимчасової дислокації в м. Дніпро.

Наказом ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 «Про відрядження» було прийнято рішення на виконання вимог Закону України «Про Національну поліцію», з метою охорони публічного порядку, надання допомоги населенню, виявлення ворожих ДРГ, недопущення фактів мародерства під час дії воєнного стану з 25.02.2022 до особового розпорядження зі зброєю відрядити для несення служби до Луганської області зокрема майора поліції ОСОБА_1 , начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області та інших працівників поліції. Пунктом 3 наказу №508 старшим групи поліцейських, які перебувають у м. Сєвєродонецьку, призначено начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковником поліції ОСОБА_4 .

В письмових поясненнях, наданих під час проведення службового розслідування, керівник позивача ОСОБА_4 і позивач особисто підтвердили той факт, що 19.04.2022 позивач та де-які інші працівники поліції, відряджені до Луганської області для несення служби під час дії режиму воєнного стану, без відома керівництва покинули місце дислокації та виїхали до м. Бахмут Донецької області, на в`їзді до якого їх зупинили працівники Служби безпеки України. Під час службового розслідування позивач визнав повністю свою провину в тому, що йому відомо було про неможливість залишення меж Луганської області без дозволу керівництва, однак, 19.04.2022, не повідомивши керівника, він в особистих справах виїхав до м. Бахмут Донецької області.

Дисциплінарною комісією також встановлено, що 19.04.2022 на блокпосту в м. Бахмут Донецької області було зупинено позивача разом з іншими працівниками поліції, які рухались на двох автомобілях, що належать банківським установам, з номерними знаками, за якими значиться службовий транспорт органів поліції, перевозячи алкогольні напої в загальній кількості понад 4000 пляшок (коньяк горілка).

Під час службового розслідування позивач, як і інші зупинені разом з ним працівники поліції, відмовився від надання пояснень щодо походження вантажу, мети його транспортування, наявності підстав для використання службових транспортних засобів в особистих цілях тощо, керуючись вимогами ст. 63 Конституції України. Отже жодних доказів на підтвердження правомірності вказаних дій позивач та інші особи, яких так само було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під час службового розслідування не надали, вину свою в залишенні без відома керівництва місця несення служби, до якого їх було відряджено під час дії режиму воєнного стану, визнали повністю.

Згідно з висновком від 30.04.2022 року дисциплінарною комісією на підставі матеріалів службового розслідування було встановлено, що позивач порушив вимоги пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 4, 5, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абз. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016, не виконав вимоги наказу начальника ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 «Про відрядження», щодо несення служби та виконання службових обов`язків, в умовах воєнного стану у Луганській області, що виразилось у безпідставній відсутності за місцем несення служби та самовільному виїзду за межі території Луганської області, без дозволу безпосереднього керівника начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_4 , та не виконав службові завдання з метою забезпечення відповідних заходів в умовах воєнного стану необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави та забезпечення необхідних завдань працівниками поліції відповідно до вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022.

Також у висновку службового розслідування від 30.04.2022 обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , визнано усвідомлення своєї провини.

Зазначений висновок службового розслідування затверджено 30.04.2022 затверджено начальником ГУНП в Луганській області. Наказом від 30.04.2022 року №800 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Луганській області» відповідач в межах своїх повноважень визначив вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції, що відповідає тяжкості скоєного правопорушення під час дії режиму воєнного стану. На реалізацію дисциплінарного наказу відповідач також прийняв оскаржений наказ від 03.05.2022 року №206 о/с «По особовому складу» за ст. 77 ч. 1 п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) про звільнення позивача.

Згідно з власноруч складеною розпискою позивач копію дисциплінарного наказу отримав 03.05.2022. Також згідно з розпискою ОСОБА_1 від 03.05.2022 позивач отримав витяг з наказу про звільнення.

Відповідач вважає, що матеріалами службового розслідування повністю доведено скоєння позивачем такого дисциплінарного проступку як невиконання наказів прямого керівника, самовільного залишення місця дислокації підрозділу в умовах воєнного стану. Зазначені обставини свідчать про законність та обґрунтованість прийнятих відповідачем наказів та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Представником позивача 24.06.2022 надано відповідь на відзив відповідача, згідно з якою сторона позивача з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву не погоджується, вважає їх безпідставними та необґрунтованими з таких підстав.

Дисциплінарною комісією під час службового розслідування не були взяті до уваги обставини, котрі мають суттєве значення для вирішення питання щодо наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діяннях (дії чи бездіяльності) позивача, а саме те, що в момент виїзду за межі Луганської області та тимчасової відсутності у м. Сєвєродонецьк Луганської області, позивач згідно визначеного та затвердженого прямим керівником розподілу службового часу на 19.04.2022, зафіксованого у книзі служби нарядів, до виконання службових обов`язків не залучався, тобто знаходився поза службою, оскільки в цей день він ніс службу в інший визначений час.

Відтак вважає, що висновки дисциплінарної комісії в частині «безпідставної відсутності за місцем несення служби» не відповідають обставинам подій, котрі мали місце 19.04.2022, оскільки позивач знаходився поза службою, а відтак не мав обов`язку знаходитися в цей час на місці несення служби або на службі.

Щодо висновку дисциплінарної комісії в частині «самовільного виїзду за межі території Луганської області, без дозволу безпосереднього керівника начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_4 », представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 в момент виїзду за межі Луганської області перебував поза службою, тому не міг бути обмеженими у свободі пересування та виїзді за межі Луганської області у вільний від несення служби час.

Також, на думку представника позивача, не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що позивач «не виконав службові завдання з метою забезпечення відповідних заходів в умовах воєнного стану необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави та забезпечення необхідних завдань працівниками поліції відповідно до вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022», адже, ні у висновку службового розслідування, ні у наказі ГУНП в Луганській області від 30.04.2022 року №800 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Луганській області» не конкретизовано, які саме службові завдання не були виконані під час тимчасової відсутності позивача у період, що припадає на його час відпочинку.

У наданій відповідачем довідці Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області від 14.06.2022 року №1221/111/34-2022 зазначено, що в період часу з 26.02.2022 по 19.04.2022 начальник відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 був залучений до забезпечення охорони публічного порядку та інших поліцейських функцій під час запровадження воєнного стану у складі зведеного загону ГУНП в Луганській області.

Відповідно до Книги нарядів зведеного загону ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 заступив 19.04.2022 у наступний наряд: охорона/ІТТ (в ніч).

Враховуючи викладене, після закінчення нічної зміни 19.04.2022 позивач перебував на відпочинку, тобто, мав право розпоряджатися своїм позаслужбовим часом на власний розсуд, в тому числі, вільно пересуватися та тимчасово виїздити до інших населених пунктів, зокрема, за межі Луганської області.

Відповідач ні у відзиві на позовну заяву, ні у висновку службового розслідування, ні у наказі ГУНП в Луганській області від 30.04.2022 № 800 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Луганській області», не наводить жодного посилання на вимоги нормативно-правових актів, які обмежують позивача у реалізації ним права на використання часу свого відпочинку, а також обмежують його у свободі пересування у вільний від несення служби час. Також дисциплінарною комісією взагалі не враховано, що позивач того ж дня 19.04.2022 року, повернувся до місця дислокації ГУНП в Луганській області для продовження несення служби, але був відсторонений.

Вважає посилання відповідача на відомості, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 за ч. 4 ст. 185 КК України такими, що не можуть братися до уваги, адже обставини виїзду позивача до м. Бахмут Донецької області не стосуються підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, які зазначені у наказі ГУНП в Луганській області від 30.04.2022 № 800 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Луганській області».

Позивач не є учасником кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 за ч. 4 ст. 185 КК України, та не має у цьому кримінальному провадженні жодного процесуального статусу. Обвинувальний вирок у кримінальній справі не ухвалювався.

Крім того зауважує, що посилання відповідача на пояснення позивача від 25 квітня 2022 року, відібрані під час службового розслідування, не можуть братись до уваги судом під час розгляду справи, адже надання пояснень під час службового розслідування відповідно до пункту 1 частини другої ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» є правом, а не обов`язком поліцейського.

Позивач звернув увагу на суми грошового забезпечення, які враховуються для обчислення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Так, згідно довідки від 10.06.2022 №П3/111/22/2022 зазначає, що середньоденна заробітна плата позивача складає: 676,85 гривні, а середньомісячна заробітна плата складає: 20259,72 гривень, нарахована заробітна плата за березень 2022 року становить 18678,54 грн, за квітень 15840,89 грн.

На думку сторони позивача, йому мають бути виплачені всі види грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення зі служби в поліції по день ухвалення рішення суду про поновлення на службі з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168. Позивача звільнено зі служби в поліції у травні 2022 року. Останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю звільнення зі служби у поліції є: квітень 2022 року та березень 2022 року. У квітні 2022 року нарахована заробітна плата позивача, в т.ч. у натуральній формі становила 103607,36 грн, у березні 2022 року 20445,01 грн, що підтверджується довідкою про доходи позивача від 11.05.2022 №4021/111/22-2022, виданою Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Луганській області. Кількість календарних днів у квітні 30, у березні 31, отже, середньоденна заробітна плата для розрахунку грошового забезпечення за час вимушеного прогулу становить: (20 445,01 грн. + 103 607,36 грн.) / (30 к.д. + 31 к.д.) = 2033,65 гривень. З зазначених підстав позивач наполягає на задовололенні позовних вимог в повному обсязі.

В свою чергу, представником відповідача 29.06.2022 надано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що матеріалами службового розслідування було доведено факт скоєння дисциплінарного порушенння, передбаченного саме п. 4 ч. 3 ст. 1 Статуту, тобто невиконання наказу прямого керівника, яке виразилося у безпідставній відсутності за місцем несення служби та залишення місця дислокації підрозділу.

Крім того притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не пов`язано з внесенням відомостей до ЄРДР, а відбулося за умов порушення норм спеціального законодавства, яким врегульовано проходження служби поліцейським.

З урахуванням викладеного відповідач вважає, що доводи позивача не є обґрунтованими, просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою суду від 23.05.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 07.06.2022 відкрито провадження у справі після усунення недоліків позовної заяви, розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , є учасником бойових дій, що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_4 , виданого Попаснянським РВУДМС України у Луганській області 22.03.2016, копією картки платника податків та копією посвідчення серія НОМЕР_5 від 22.06.2015, які додані до позову.

Наказом ГУНП в Луганській від 16.12.2021 № 455 о/с, майора поліції ОСОБА_1 (0120507) призначено начальником відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, з 16.12.2021.

24.02.2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

З 24.02.2022 по кінець червня 2022 року на території Луганської області, зокрема у м. Сєвєродонецьку, постійно мали місце бойові дії, обстріли, руйнування житлових та адміністративних будинків, інфраструктури, вживалися заходи з надання гуманітарної допомоги та евакуація цивільного населення, що є загальновідомим фактом, який постійно на протязі цього часу висвітлювався засобами масової інформації і сумніву у суду не викликає.

25.02.2022 наказом начальника ГУНП в Луганській області № 505 від 25.02.2022 введено в дію план евакуації підрозділів ГУНП в Луганській області та встановлено місце тимчасової дислокації в м. Дніпро. Про наявність такого наказу зазначено у висновку службового розслідування і цей факт визнають сторони.

Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 Про відрядження на виконання вимог Закону України Про Національну поліцію, з метою охорони публічного порядку, надання допомоги населенню, виявлення ворожих ДРГ, недопущення фактів мародерства, під час дії військового стану, майора поліції ОСОБА_1 (0120507) начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області відряджено для несення служби до Луганської області з 25.02.2022 до особового розпорядження зі зброєю.

Пунктом 3 вказаного наказу підполковника поліції ОСОБА_4 (0065100), начальника Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області, також відрядженого для несення служби до Луганської області, призначено старшим групи, визначено провести відповідний інструктаж групи.

Цей факт підтверджено копією наказу, що додана до відзиву.

Сторони визнають ту обставину, що позивач 25.02.2022 прибув і до 19.04.2022 ніс службу на території Луганської області з метою охорони публічного порядку, надання допомоги населенню, виявлення ворожих ДРГ, недопущення фактів мародерства, під час дії військового стану на виконання наказу ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 Про відрядження. Тому аргументи сторони позивача, що зміст цього наказу позивачу був невідомий і з копією наказу він ознайомився лише після отримання її представником позивача на адвокатський запит, суд визнає незмістовними.

Згідно з листом Луганського управління ДВБ НПУ від 19.04.2022 № 284/42-12/03-2022, копія якого додана відповідачем до відзиву, ГУНП в Луганській області було повідомлено про факт можливого незаконного вивезення алкогольної продукції з місця ведення активних бойових дій, а саме з м. Сєвєродонецьк, Луганської області до м. Бахмут, Донецької області окремими працівниками Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області. В листі, зокрема, зазначено, що під час проведення перевірки отриманої інформації та вжитими заходами, на блокпосту, розташованому на автодорозі Лисичанськ-Бахмут Донецької області, були зупинені транспортні засоби марки «FORD Tranzit», н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) та «MAZDA», н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), в яких перебували поліцейські Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області, зокрема начальник кримінальної поліції майор поліції ОСОБА_1 . В ході проведення огляду зазначених транспортних засобів було встановлено, що в автомобілях знаходилась алкогольна продукція, кількістю 4002 пляшки (горілка, коньяк) різноманітних марок, походження якої працівники поліції Сєвєродонецького РУП пояснити не змогли, а також працівники поліції не змогли надати аргументовані відповіді щодо підстав їх перебування на території Донецької області та мети їх руху. Вказаний факт було зареєстровано у ЄО Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області № 5014 від 19.04.2022 та на місце події викликано слідчо-оперативну групу. Відомості за вказаним фактом ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорськ внесенні до ЄРДР № 0000189 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Наказом ГУНП в Луганській області від 19.04.2022 № 716 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії», копія якого додана по позову, за фактом можливих неправомірних дій з боку окремих працівників поліції ГУНП в Луганській області, а також можливого порушення ними службової дисципліни призначено службове розслідування в порядку письмового провадження та створено дисциплінарну комісію.

ОСОБА_1 ознайомився з вказаним наказом 21.04.2022, про що свідчить його особистий підпис у наказі.

Відповідно до висновку службового розслідування від 30.04.2022 начальником ГУНП в Луганській області, копія якого додана до відзиву, позивача та інших працівників поліції ГУНП в Луганській області було затримано 19.04.2022 на блокпосту, розташованому на автодорозі Лисичанськ-Бахмут на в`їзді до м. Бахмут Донецької області під час керування транспортними засобами марки «FORD Tranzit», н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) та «MAZDA», н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні).

Згідно з довідкою ЦЗ ГУНП в Луганській області від 30.04.2022 державний номерний знак 13.1488 (на синьому фоні) належить службовому транспортному засобу ВАЗ-21041, а номерний знак 13.0814 (на синьому фоні) службовому транспортному засобу OPEL OMEGA.

В письмових поясненнях начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_4 від 20.04.2022 та 22.04.2022, що надані під час службового розслідування, зазначено, що він та частина його підлеглих (на час надання пояснень) дислокуються у м. Сєвєродонецьку в приміщенні ІТТ № 1 ГУНП в Луганській області. 19.04.2022 на блокпосту в м. Бахмут Донецької області було зупинено його підлеглих, зокрема і ОСОБА_1 , які перевозили алкогольні напої в м. Бахмут на автомобілі, який перебуває у власності банківської установи, що надала його у користування органу поліції для виконання покладених на них посадових обов`язків. Про те, що вказані працівники поліції виїжджали в м. Бахмут йому було невідомо, про це вказані працівники поліції йому не доповідали. В подальшому, від вищевказаних працівників поліції ОСОБА_4 стало відомо, що алкогольні напої вони придбали у військовослужбовців, які начебто їх отримали від приватного підприємця за сприяння виїзду за межі області. Вищевказані працівники поліції перебували у нього в підпорядкуванні та виконували функції групи швидкого реагування щодо подій у м. Сєвєродонецьку та доставки осіб у групу фільтрації. Всі свої дії вони повинні були погоджувати з ним, у тому числі виїзд за межі дислокації підрозділу.

Цей факт підтверджено копією письмових пояснень ОСОБА_4 , доданих до відзиву.

Відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 20.04.2022 № 178 о/с позивача, майора поліції ОСОБА_1 (0120507) було відсторонено від виконання службових обов`язків начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції, Головного управління національної поліції в Луганській області, на час проведення службового розслідування, з 20.04.2022. Підставою зазначено наказ ГУНП в Луганській області від 19.04.2022 № 716 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії».

Наказом від 20.04.2022 № 729 припинено з 20.04.2022 відрядження до Луганської області для несення служби майора поліції ОСОБА_1 (0120507), начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Цей факт підтверджено копіями цих наказів, доданих до відзиву.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 25.04.2022, що надані під час службового розслідування, він 18.04.2022 без дозволу керівництва залишив межі Луганської області та був зупинений співробітниками Служби безпеки України на в`їзді до м. Бахмут, свою провину в тому, що він без дозволу виїхав за межі Луганської області визнає, інших протиправних дій, правопорушень він не вчиняв. Йому відомо, що він був відряджений до Луганської області на підставі наказу начальника ГУНП в Луганській області. Він визнає, що порушив службову дисципліну, а саме без дозволу керівника виїхав за межі Луганської області. На поставлені запитання щодо обставин затримання працівників поліції ГУНП в Луганській області на блокпосту у м. Бахмут, та яким чином та з яких підстав на транспортних засобах, які належать банківськім установам з`явились номерні знаки, які належать службовим транспортним засобам ГУНП в Луганській області, ОСОБА_1 відмовився відповідати, посилаючись на ст. 63 Конституції України. На поставлені запитання щодо обставин затримання працівників поліції ГУНП в Луганській області на блокпосту у м. Бахмут, та яким чином та з яких підстав на яких транспортних засобахїх було затримано, ОСОБА_1 відмовився відповідати посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Копія пояснень ОСОБА_1 додана до відзиву.

Підстави не приймати до уваги факт визнання своєї вини позивачем у скоєнні дисциплінарного проступку під час службового розслідування, на думку суду, відсутні. В позові та відповіді на відзив позивач визнає, що 19.04.2022 він без дозволу керівника на автомобілі у власних справах покинув місце дислокації підрозділу та виїхав за межі Луганської області. В позові лише додатково повідомлено про те, що позивач вчинив такі дії у вільний від служби час, звільнившись з нічного чергування, тому, на його думку, мав право на вчинення таких дій без дозволу керівника. Тобто на час розгляду справи в суді змінилося ставлення позивача до вчинених дій, а дійсності фактів, викладених в письмових поясненнях, позивач не оспорює. Крім того позивач не зазначає жодних обставин, що могли б свідчити про те, що він визнав свою вину під тиском з боку членів дисциплінарної комісії тощо.

У висновку службового розслідування від 30.04.2022 обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , визнано усвідомлення своєї провини.

Дисциплінарна комісія звернула увагу на те, що порушення дисципліни відбулося в умовах воєнного стану, позивач залишив місце дислокації підрозділу без дозволу керівництва та без наявності поважних причин. Обставини, що стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності мали значний суспільний резонанс, відповідні публікації були розміщені в мережі Інтернет.

Відповідно до службової характеристики, що є в матеріалах службового розслідування, майор поліції ОСОБА_1 (0120507) начальник відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області врівноважений за характером, працездатний, колектив до нього ставиться з повагою, однак, він схильний приймати рішення без погодження з керівником, іноді особисті інтереси ставить вище службових.

Довідкою УКЗ ГУНП в Луганській області від 13.06.2022 № 1878/111/19-2021 підтверджується, що позивач під час служби в органах поліції до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Згідно з пунктом 3 висновку службового розслідування, копія якого додана до відзиву, дисциплінарна комісія визначила: за особисту недисциплінованість, порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 4, 5, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абз. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016, не виконання вимог наказу начальника ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 580 «Про відрядження», щодо несення служби та виконанні службових обов`язків, в умовах воєнного стану у Луганській області, що полягає у безпідставній відсутності за місцем несення служби та самовільному виїзду за межі території Луганської області без дозволу безпосереднього керівника начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_4 , та не виконанні службових завдань з метою забезпечення відповідних заходів в умовах воєнного стану необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави та забезпечення необхідних завдань працівниками поліції відповідно до вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 майора поліції ОСОБА_1 (0120507) начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області звільнити зі служби в поліції.

30.04.2022 начальником ГУНП в Луганській області було затверджено висновок за результатами службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Луганській області від 19.04.2022 № 716, копія якого додана відповідачем до відзиву.

Наказом від 30.04.2022 № 204 скасовано відсторонення майора поліції ОСОБА_1 (0120507), від виконання службових обов`язків начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, на час проведення службового розслідування, з 30.04.2022.

Наказом від 30.04.2022 № 800 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Луганській області», копія якого додана до відзиву, за особисту недисциплінованість, порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 4, 5,13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абз. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016, не виконанні вимог наказу начальника ГУНП в Луганській області від 04.04.2022 № 526 «Про відрядження», щодо несення служби та виконанні службових обов`язків, в умовах воєнного стану у Луганській області, що виразилось у безпідставній відсутності за місцем несення служби та самовільному виїзду за межі території Луганської області, без дозволу безпосереднього керівника начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_4 , та не виконанні службових завдань з метою забезпечення відповідних заходів в умовах воєнного стану необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави та забезпечення необхідних завдань працівниками поліції відповідно до вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, майора поліції ОСОБА_1 (0120507), начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Згідно з особистим підписом позивача, із наказом ОСОБА_1 ознайомився 03.05.2022.

Наказом ГУНП в Луганській області від 03.05.2022 № 206 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_1 (0120507), начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст.77 ч.1 п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 03.05.2022 звільнено зі служби в поліції. Підставою видання наказу зазначено наказ ГУНП в Луганській області від 30.04.2022 № 800.

Із наказом позивач ознайомлений 03.05.2022, про що свідчить його власноручна розписка.

Цей факт підтверджено копіями наказів та розписки, наданих відповідачем разом з відзивом.

Отже, спірними для сторін обставинами є саме обґрунтованість висновків службового розслідування про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку (оскільки позивач наполягає на тому, що він 19.04.2022 у вільний час в особистих справах після звільнення з наряду покинув межі дислокації підрозділу і виїхав за межі Луганської області, тому не був зобов`язаний повідомляти про це безпосередньому керівнику, дисципліни не порушував, задачі служби виконував під час перебування у відповідних нарядах), а також наявність підстав для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, з урахуванням всіх обставин дисциплінарної справи позивача.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст.72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Стаття 2 Закону №389 передбачає, що правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №389 в указі Президента України про введення воєнного стану зазначаються: 1) обґрунтування необхідності введення воєнного стану; 2) межі території, на якій вводиться воєнний стан, час введення і строк, на який він вводиться; 3) завдання військового командування, військових адміністрацій, органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо запровадження і здійснення заходів правового режиму воєнного стану; 4) завдання суб`єктам забезпечення цивільного захисту щодо приведення єдиної державної системи цивільного захисту, її функціональних та територіальних підсистем у готовність до виконання завдань за призначенням в особливий період; 5) вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; 6) інші питання, що випливають із цього Закону.

24.02.2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Міністерство внутрішніх справ України, зокрема, в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом, зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з пунктом 3 указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" (Закону №389).

Отже в зазначеному указі Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 чітко визначено вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану, в тому числі свобода пересування (ст. 33 Конституції), трудові права громадян (ст.43 Конституції) та інші.

Згідно з вимогами частини першої статті 8 Закону №389 в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема:

- встановлювати (посилювати) охорону об`єктів критичної інфраструктури та об`єктів, що забезпечують життєдіяльність населення, і вводити особливий режим їх роботи;

- використовувати потужності та трудові ресурси підприємств, установ і організацій усіх форм власності для потреб оборони, змінювати режим їхньої роботи, проводити інші зміни виробничої діяльності, а також умов праці відповідно до законодавства про працю;

- примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка;

- встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів;

- перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України;

- забороняти громадянам, які перебувають на військовому або спеціальному обліку у Міністерстві оборони України, Службі безпеки України чи Службі зовнішньої розвідки України, змінювати місце проживання (місце перебування) без дозволу військового комісара або керівника відповідного органу Служби безпеки України чи Служби зовнішньої розвідки України; обмежувати проходження альтернативної (невійськової) служби;

- проводити евакуацію населення у разі виникнення або загрози виникнення надзвичайної ситуації, а також із зон збройних конфліктів (з районів можливих бойових дій) у безпечні райони;

- запроваджувати у разі необхідності у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, нормоване забезпечення населення основними продовольчими і непродовольчими товарами;

- та інші перелічені в цій нормі заходи.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

Статтею 17 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 580).

Пунктом 24 частини першої статті 23 Закону № 580 встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості (частина друга статті 24 Закону № 580).

Судом встановлено, що 25.02.2022 наказом начальника ГУНП в Луганській області № 505 від 25.02.2022 введено в дію план евакуації підрозділів ГУНП в Луганській області та встановлено місце тимчасової дислокації в м. Дніпро.

Наказом ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 «Про відрядження» було прийнято рішення на виконання вимог Закону України «Про Національну поліцію», з метою охорони публічного порядку, надання допомоги населенню, виявлення ворожих ДРГ, недопущення фактів мародерства під час дії воєнного стану з 25.02.2022 до особового розпорядження зі зброєю відрядити для несення служби до Луганської області зокрема майора поліції ОСОБА_1 , начальника відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області та інших працівників поліції. Пунктом 3 наказу №508 старшим групи поліцейських, які перебувають у м. Сєвєродонецьку, призначено начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковником поліції Мазура А.В.

Довідкою Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 14.06.2022 № 1221/111/34-2022 підтверджується, що в період часу з 26.02.2022 по 19.04.2022 начальник відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 залучався до забезпечення охорони публічного порядку та інших поліцейських функцій під час запровадження воєнного стану у складі зведеного загону ГУНП в Луганській області. Відповідно до копії книги нарядів зведеного загону ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 кожного дня заступав у наряди такі як: автопатруль, піший патруль, слідчо-оперативна група, група швидкого реагування, група документування, група фільтрації, охорона об`єкту, гуманітарна допомога, зокрема 19.04.2022 - охорона ІТТ (в ніч). Копія зазначеної довідки надана відповідачем разом з відзивом.

Отже, перебуваючи в складі групи поліцейських, відряджених для виконання певних завдань служби в межах Луганської області в період дії режиму воєнного стану, позивач виконував обов`язки служби відповідно до розпоряджень безпосереднього керівника ОСОБА_4 , які визначалися залежно від необхідності виконання певних завдань, вказаних у наказі ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 Про відрядження, а також гуманітарних заходів, до здійснення яких залучалися працівники поліції зазначеного підрозділу.

Таким чином, перелік нарядів, до яких заступав позивач, зазначений в довідці Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 14.06.2022 № 1221/111/34-2022, свідчить про те що, перебуваючи у відрядженні в період дії режиму воєнного стану, позивач виконував різні обов`язки служби, які не могли бути передбачені певною посадовою інструкцією, а також не відповідно певного трудового розпорядку, а згідно з певною службовою необхідністю, що об`єктивно існує у певний час, що є специфікою служби в особливий період, до несення якої залучався позивач. Тому, і місце знаходження позивача в період такого відрядження мало бути постійно відоме його безпосередньому керівнику, оскільки необхідність залучення працівників до тих чи інших заходів в умовах постійних обстрілів населених пунктів Луганської області була непередбачуваною.

Тому і позивач і його безпосередній керівник ОСОБА_4 в своїх письмових поясненнях підтвердили той факт, що позивачу відома була наявність обов`язку під час несення служби в режимі воєнного стану повідомляти безпосереднього керівника про місце свого перебування, а також питати дозволу в безпосереднього керівника у разі наявності службової необхідності або поважних причин для залишення місця постійної дислокації підрозділу.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580 поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

За змістом частини першої статті 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно із пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580 поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативноправових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативноправових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва

В силу частини першої статті 19 Закону № 580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону № 580).

Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1); безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону (пункт 4); вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника (пункт 5); сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції (пункт 13).

Пунктом 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського зокрема безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Згідно із частинами першою та другою статті 2 Дисциплінарного статуту за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських. Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

В свою чергу частиною першою статті 4 Статуту передбачено, що наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Приписами частини другої статті 4 Статуту визначено, що наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Згідно із частиною третьою статті 4 Статуту наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. При цьому, частиною першою статті 5 Статуту передбачено, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Відповідно до матеріалів службового розслідування встановлено, зокрема, наступні обставини.

Суд звертає увагу, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено воєнний стан в Україні з 24.02.2022 та Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

З 24.02.2022 на території Луганської області, у тому числі у м. Сєвєродонецьку, відбувалися бойові дії, і саме в зазначеному місці позивач повинен був забезпечувати виконання службових завдань відповідно до наказу від 25.02.2022 № 508. Позивача було відряджено до Луганської області зазначеним наказом з метою охорони публічного порядку, надання допомоги населенню, виявлення ворожих ДРГ, недопущення фактів мародерства, під час дії військового стану з 25.02.2022.

В той же час, відповідно до наказу від 25.02.2022 № 508, старшим групи поліцейських, які перебувають у м. Сєвєродонецьку, було призначено ОСОБА_4 , згідно з пояснень якого встановлено, що працівники поліції, зокрема і ОСОБА_1 , перебували у нього в підпорядкуванні та виконували функції групи швидкого реагування по подіям у м. Сєвєродонецьку та доставки осіб у групу фільтрації. Відповідно, всі свої дії позивач повинен був погоджувати з ним, у тому числі виїзд за межі дислокації підрозділу. Зазначена обставина визнана також і позивачем у письмових поясненнях, наданих в ході службового розслідування.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що матеріалами службового розслідування доведено скоєння позивачем дисциплінарного проступку, який полягає у самовільному без дозволу безпосереднього керівника залишенні місця дислокації підрозділу в умовах воєнного стану, а тому твердження ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, є необґрунтованими. Позивач визнав, що вчинив такі дії в особистих цілях, про наявність поважних причин для виїзду за межі Луганської області ані відповідачу під час здійснення службового розслідування, ані суду під час розгляду справи не повідомив, отже вчинив такі дії всупереч інтересам служби та визначеним в наказі про відрядження службовим завданням.

Такі дії правильно кваліфіковані відповідачем як порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 4, 5, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абз. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016, не виконання вимог наказу начальника ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 580 «Про відрядження» щодо несення служби та виконанні службових обов`язків, в умовах воєнного стану у Луганській області, що полягає у безпідставній відсутності за місцем несення служби та самовільному виїзді за межі території Луганської області без дозволу безпосереднього керівника начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_4 , та не виконанні службових завдань з метою забезпечення відповідних заходів в умовах воєнного стану необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави та забезпечення необхідних завдань працівниками поліції відповідно до вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022. Саме за вказані дії до позивача відповідачем застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до частини 9 статті 20 Статуту застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Згідно з вимогами частин 7-8 статті 19 Статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Щодо пропорційності дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції фактичним обставинам скоєного проступку суд наголошує, що імперативних обмежень щодо встановлення того чи іншого виду дисциплінарної відповідальності, чинні нормативно-правові акти не містять. В той же час, визначення виду дисциплінарного стягнення належить безпосередньо до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, який вільний у виборі останнього.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Верховним Судом у постанові від 10.09.2020 у справі № 360/4790/19 зроблено правовий висновок, що питання обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, але при цьому необхідно враховувати певні обставини. Суд здійснює правову оцінку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень за критеріями частини другої статті 2 КАС України, які є межею для дискреційних повноважень останніх. Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 20.12.2019 по справі № 804/2054/17, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

В межах спірних правовідносин, враховуючи встановлені в ході службового розслідування, а також під час розгляду справи судом обставини скоєного позивачем під час дії воєнного стану дисциплінарного проступку, суд дійшов висновку про співмірність застосованого дисциплінарного стягнення вчиненому проступку.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Луганській області від 30.04.2022 № 800 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 є необґрунтованою, тому в її задоволенні суд відмовляє.

Оскаржуваний наказ від 03.05.2022 року №206 о/с «По особовому складу» прийнято на реалізацію наказу від 30.04.2022 № 800, є похідним від останнього, тому позовні вимоги про його скасування та поновлення позивача на службі також є безпідставними та необґрунтованими, в задоволенні яких слід відмовити.

Доводи позивача про те, що не можуть братися до уваги відомості, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 за ч. 4 ст. 185 КК України, суд оцінює критично, оскільки згідно пункту 2 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами частин 1-2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, на підставі матеріалів справи, судом встановлено, що службове розслідування призначене та проведене стосовно позивача за наявності визначених чинним законодавством підстав з дотриманням вимог чинного законодавства щодо порядку його проведення. Висновки зазначеного службового розслідування про наявність в діях позивача дисциплінарного правопорушення у вигляді не виконанні службових завдань з метою забезпечення відповідних заходів в умовах воєнного стану необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави та забезпечення необхідних завдань працівниками поліції відповідно до вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, отже є обґрунтованими і законними.

Оскільки судом встановлено обгрунтованість та правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення дисципліни, та порушеннь процедури реалізації наказу про накладення дисциплінарного стягнення не встановлені, суд відмовляє в задоволенні вимог даного адміністративного позову в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивача від сплати судового збору звільнено.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Шембелян