Справа № 340/128/22
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 340/128/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року у справі №340/128/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ - 20632802), що полягають у відмові здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , включивши до нього період проходження військової служби у лавах збройних сил колишнього СРСР - 3 роки 6 місяців, половину строку навчання на денній формі на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г.Шевченка -2 роки 5 місяців, роботу на посаді слідчого, старшого слідчого прокуратури Ленінського району м. Кіровограда - 2 роки 10 місяців, всього 8 років 9 місяців;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , включивши до нього період проходження військової служби у лавах збройних сил колишнього СРСР-3 роки 6 місяців, половину строку навчання на денній формі на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка - 2 роки 5 місяців, роботу на посаді слідчого, старшого слідчого прокуратури Ленінського району м. Кіровограда - 2 роки 10 місяців, а всього 8 років 9 місяців.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ - 20632802) у відмові здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , включивши до нього період проходження військової служби у лавах збройних сил колишнього СРСР - 3 роки 6 місяців, половину строку навчання на денній формі на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г.Шевченка - 2 роки 5 місяців, роботу на посаді слідчого, старшого слідчого прокуратури Ленінського району м. Кіровограда - 2 роки 10 місяців, всього 8 років 9 місяців. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , включивши до нього період проходження військової служби у лавах збройних сил колишнього СРСР - 3 роки 6 місяців, половину строку навчання на денній формі на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка - 2 роки 5 місяців, роботу на посаді слідчого, старшого слідчого прокуратури Ленінського району м. Кіровограда - 2 роки 10 місяців, а всього 8 років 9 місяців.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 2016 року.

29.11.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, в якому просив включити до стажу роботи на посаді судді роботу в органах прокуратури Кіровоградської області на посаді слідчого, старшого слідчого - 2 роки 10 місяців, проходження військової служби у лавах збройних сил колишнього СРСР - 3 роки 6 місяців, та половину строку навчання на денній формі навчання на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка - 2 роки 5 місяців, а всього 8 років 9 місяців. Крім того позивач зазначив, що з урахуванням роботи на посаді судді 24 роки 2 місяці загальний стаж, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 32 роки 11 місяців.(а.с. 35).

Пенсійний орган листом від 10.12.2021 р. за №9497-10303/Б-02/8-1100/21 відмовив у здійсненні перерахунку, зазначивши, що ст.131 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453 (в редакції чинній на дату звернення за призначенням щомісячного грошового утримання) містить вичерпний перелік посад, робота на який зараховується до стажу роботи на посаді судді при цьому зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів проходження строкової військової служби та навчання у вищих юридичних навчальних закладах цією нормою не передбачено (а.с.36)

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності дій пенсійного органу у відмові ОСОБА_1 здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням періоду проходження військової служби, навчання у ВНЗ та роботу на посаді слідчого.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон №1402-VIII.

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України Про судоустрій і статус суддів (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається згідно зі статтею 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із частиною першою статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.137 Закону України Про судоустрій та статус суддів до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Приписами абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (доповнено згідно із Законом № 1798-VIII) визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-XII, чинного на день призначення позивача на посаду судді, було визначено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Крім того, згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Норми аналогічного змісту містить ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років).

Отже, нормами чинного законодавства, яке діяло на момент набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів", було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половину строку навчання за денною формою на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та період проходження строкової військової служби.

У ст.5 Закону СРСР від 12 жовтня 1967 року №1950-VII Про загальний військовий обов`язок (далі - Закон 1950-VII) передбачено, що військова служба складається з дійсної військової служби та служби у запасі Збройних Сил СРСР.

Отже, при розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, треба враховувати і стаж отриманий позивачем при перебуванні на військовій службі.

Вказані правові висновки узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постановах від 10.12.2020 у справі № 638/7938/17, від 14.12.2020 у справі № 592/4591/17, від 27.01.2021 у справі № 591/2397/17.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з трудової книжки та військового квитка ОСОБА_1 :

- з 20.04.1981 року по 29.06.1983 року проходив військову строкову службу;

- з 01.09.1983 року по 30.06.1988 року навчався у Київському державному університету ім.Т.Г. Шевченка;

- з 09.08.1989 року по 31.12.1989 року працював на посаді слідчого прокуратури Ленінського району м. Кіровограда;

- з 01.01.1990 року по 09.06.1992 року працював на посаді старшого слідчого прокуратури Ленінського району м. Кіровограда.

При цьому у постанові Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2009 року по справі №2-а-6689/09/1170 колегією суддів встановлено, що в період з 13.10.1982 року по 29.06.1983 року позивач приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, що підтверджується довідкою Центрального прикордонного архіву Федеральної служби безпеки Російської Федерації від 01.06.2009г. №21/59/Б-4282. Станом на 10.07.2009 року стаж роботи позивача, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання становив 24 роки 5 місяців 14 днів, що підтверджується довідкою №05-43/10507 від 10.07.2009р.

Отже, відповідно до постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2009 року по справі №2-а-6689/09/1170, яка набрала законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано Державну судову адміністрацію України провести перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 , що дає йому право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання з урахуванням пільгового (кратного) обчислення періоду проходження строкової військової служби на території Демократичної Республіки Афганістан.

З 07.07.1992 року по 25.09.2016 року ОСОБА_1 працював на посадах судді.

Таким чином, відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , відповідач зобов`язаний в силу закону врахувати при обчисленні стажу роботи позивача на посаді судді період проходження строкової військової служби у лавах збройних сил колишнього СРСР 3 роки 6 місяців, половину періоду навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г.Шевченка 2 роки 5 місяців, та період роботи на посаді слідчого, старшого слідчого прокуратури Ленінського району м. Кіровограда 2 роки 10 місяців, що становить 8 років 9 місяців.

Водночас колегія суддів критично розцінює доводи апеляційної скарги стосовно того, що приписами ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено вичерпний перелік посад робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, з огляду на те, що зазначеною нормою врегульовані питання суддівської винагороди, в ой час як питання стажу роботи судді врегульовано нормами ст. 137 вищевказаного закону, з урахуванням норм розділу ХІІ цього Закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року у справі №340/128/22 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко