Справа № 160/8036/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 жовтня 2022 року Справа №160/8036/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРЕКС про ухвалення додаткового рішення у справі №160/8036/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРЕКС до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю ФОРЕКС, 31.08.2022 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просить:
Приписами ч. 4, 5 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРЕКС про ухвалення додаткового рішення у справі №160/8036/22 до розгляду у судовому засіданні на 22 вересня 2022 року об 11:00 год.
Представники сторін у судове засідання не прибули, були повідомлені своєчасно та належним чином, про дату, час та місце судового розгляду заяви.
Представник позивача у клопотанні від 15.09.2022 просить розглянути заяву за її відсутності.
20.09.2022 від відповідача надійшли заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в яких він просить у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕКС» про ухвалення додаткового рішення - залишено без руху. Надано заявнику термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків заяви, шляхом надання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку для подання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Представники сторін у судове засідання не прибули, були повідомлені своєчасно та належним чином, про дату, час та місце судового розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, зміст поданої заяви, судом встановлено наступне.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 адміністративного позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.12.2021 за №3489782/32470804 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 18.11.2021, зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №2 від 18.11.2021, подану Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКС фактичною датою її подання.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРЕКС (вул. Берегова, буд. 135, м. Дніпро, 49021, ) судові витрати в розмірі 2481,0 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А).

Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 3, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Виходячи зі змісту вказаних норм, слід дійти висновку, що подання заяви та відповідних доказів має певні строкові обмеження, а саме така заява подається:

1) до закінчення судових дебатів у справі;

2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови надання стороною відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

Позивачем 17.08.2022 надано заяву про вирішення питання про судові витрати, у тому числі витрати на послуги адвоката, в якій позивач зазначив, що попередньо визначає орієнтовну суму судових витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 9500,0 грн. Також зазначив про гонорар успіху, який складає 4000,0 грн у разі повного задоволення позову та 2000,0 грн у разі часткового задоволення позову.

Як зазначалось, рішення у справі ухвалено 25.08.2022.

Заяву разом з доказами на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано до суду 31.08.2022, тобто поза межах п`ятиденного строку, що визначений ч. 7 ст. 139 КАС України.

Як вказано вище, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ФОРЕКС» процесуальний строк на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/8036/22.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зі змісту вказаних норм, від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження факту понесення та розміру витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, представник позивача надав, а суд дослідив наступні документи: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №2820; посвідчення адвоката №105; договір про надання правової допомоги №03/06 від 03.06.2022; додаткова угода №1, №2, акт надання послуг за договором про надання правової допомоги №03/06 від 03.06.2022.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги №03/06 від 03.06.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Статус" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКС (клієнт), виконавець за дорученням Клієнта і за винагороду (гонорар) надає Клієнту такі види правової допомоги, передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: складення позовної заяви та інших процесуальних документів та представництво інтересів Клієнта у адміністративній справі про визнання протиправними та скасування Рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.12.2021 року за №3489782/32470804 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 18.11.2021 року; про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №2 від 18.11.2021р. фактичною датою її подання.

Пунктом 2 договору сторони погодили, що клієнт обирає та погоджує з керуючим адвокатом одного чи декілька адвокатів Адвокатського об`єднання «СТАТУС», який буде (які будуть) надавати клієнту послуги за цим договором від імені виконавця, про що сторони укладають додаток до цього договору.

Пунктом 3.1 договору сторони обумовили, що гонорар (винагорода) виконавця за цим договором складається з двох частин:

основної суми гонорару, яка сплачується незалежно від досягнення мети представництва;

додаткової суми гонорару, яка сплачується у разі досягнення мети представництва, розмір якої передбачений п. 3.3. цього договору.

Відповідно до пункту 3.3 договору, за надання правової допомоги, передбаченої цим договором, яка у сукупності всіх дій виконавця за цим договором (а саме - розробленні правової позиції; визначенні переліку документів, необхідних для доказування обставин, якими обґрунтовуватимуться вимоги клієнта; складенні тексту позовної заяви та інших процесуальних документів та їх поданні до суду; представництві в суді інтересів клієнта відповідно до розробленої правової позиції) призвела до досягнення мети представництва: задоволення адміністративного позову на користь клієнта, клієнт сплачує виконавцю додаткову суму гонорару у розмірі 4 000 грн. без ПДВ - у разі повного задоволення; 2 000 грн. без ПДВ - у разі часткового задоволення.

Згідно пункту 3.2 договору сума основного гонорару (винагороди) залежить від часу, витраченого виконавцем на надання клієнту правової допомоги. Орієнтовна вартість послуг Адвокатського об`єднання зазначена у прайсі, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №2).

Пунктом 3.4 договору сторони обумовили, що остаточний розрахунок гонорару (винагороди) за надані Адвокатським об`єднанням юридичні послуги здійснюються на підставі Актів прийому-передачі юридичних послуг, підписаних на виконання його договору.

Згідно акту про надання послуг від 29.08.2022 клієнту надані наступні послуги:

ознайомлення з наданими документами, їх аналіз (1 год 700,0 грн) 2 год 1400,0 грн;

аналіз судової практики (1 год 700,0 грн) 1 год 700,0 грн;

складання позовної заяви (1 год 1000,0 грн) 5 год 5000,0 грн;

складання розрахунку судових витрат, підготовка необхідних додатків ( 1 год 500,0 грн) 1 год 1000,0 грн;

складання клопотання про поновлення строку звернення до суду (1 год від 500,0 грн до 800 грн залежно від складності) 2 год 1400,0 грн.

Разом 9500,0 грн.

Відповідно до п. 3 акту про надання послуг від 29.08.2022 відповідно до п. 3.3. договору про надання правової допомоги №03/06 від 03.06.2022 клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) у розмірі 4000,0 грн.

Таким чином загальна вартість послуг адвоката за актом про надання послуг від 29.08.2022 становить 13500,0 грн.

Вартість однієї години відповідної послуги, що зазначена в акті, збігається з вартістю, що зазначена в Додатку №2 до договору.

Відповідно до Додатку №1 до договору, сторони погодили, що адвокатом, який буде представляти інтереси позивача у цій справі є ОСОБА_1 .

Згідно змісту заперечень відповідача щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, відповідач зазначає, що відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 у справі №160/8036/22 суд вирішив за необхідне розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Тобто дана справа незначної складності, та не потребує участі сторін при розгляді, відтак в участі адвоката у судових засіданнях не має необхідності. Предметом спору у справі №160/8036/22 є оскарження рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови у реєстрації податкової накладної, та зобов`язання ДПС України зареєструвати відповідну податкову накладну. Дана категорія справ є далеко не новою для судової практики, а відтак не потребує значних зусиль з боку представника позивача щодо складання позову, збирання доказів, інше. Тобто, відповідно до п. 3 акту виконаних робіт за складання позовної заяви протягом 5 годин та відповідно вартість цієї послуги у розмірі 5000 грн є надмірно завищеною. Крім того, первинні документи зібрані для позовної заяви наявні у позивача. Відповідно копії даних документів не потребували жодних зусиль щодо їх збирання. Тому п. 1 та п. 4 акту виконаних робіт зазначені суми 1400 грн за ознайомлення з документами та 1000 грн за підготовку додатків є надмірно завищеними та невиправданими.

Вирішуючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов до таких висновків.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат належить:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У даній справі суд, при вирішенні питання про відкриття провадження, дійшов висновку про те, що така справа має бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з огляду на її не значну складність.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі - Закон №5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Судом встановлено, що згідно акту про надання послуг від 29.08.2022 клієнту надано послугу зі складання позовної заяви 5 год 5000,0 грн.

При цьому, позовна заява підписана директором позивача, а не адвокатом, тобто участі адвоката у складанні позовної заяви адвокатом не доведено. Судом враховується, що директор міг лише підписати позовну заяву складену адвокатом, однак, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Також судом враховано, що предметом спору у справі №160/8036/22 є оскарження рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови у реєстрації податкової накладної, та зобов`язання ДПС України зареєструвати відповідну податкову накладну.

Дана категорія справ віднесена до справ не значної складності, з урахуванням предмету та підстав позову, предмету доказування та наявної судової практики.

Тобто, сума у розмірі 5 000,0 грн за складення позовної заяви є завищеною.

Крім того, складання розрахунку судових витрат, підготовка необхідних додатків не може бути віднесено судом до надання правничої допомоги. Такі витрати повинні входити до послуг з підготовки та складання позовної заяви, як похідні. Тому, відокремлення таких витрат в акті є завищенням загальної суми судових витрат.

До того ж ціна за надання вказаної послуги (складання розрахунку судових витрат, підготовка необхідних додатків) визначена у акті про надання послуг у розмірі 1000,0 грн, тоді як адвокатом витрачено 1 годину на надання цієї послугу, вартість якої становить 500,0 грн. Тому, в акті вказані некоректні відомості щодо надання послуги зі складання розрахунку судових витрат та підготовку необхідних додатків (п.4 акту).

Щодо «гонорару успіху» суд зазначає таке.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Судом встановлено, що сторонами договору про надання правничої допомоги визначено, що оплата за надані послуги за договором здійснюється у формі гонорару, визначеному сторонами в акті прийому-передачі наданих послуг.

Як встановлено судом, розмір гонорару сторонами погоджено у сумі 4 000,0 грн.

Суд наголошує, що витрати на надання правової допомоги мають бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Оцінивши суму гонорару з урахуванням наведених критеріїв співмірності, суд дійшов висновку про зменшення цієї суми вдвічі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази надання правничої допомоги, складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", суті виконаних послуг, а також враховуючи конкретні обставини справи, яка не має ознак значної складності, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 13500,0 грн є завищеною та не відповідає критерію реальності наданих послуг, а тому на користь позивача шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача мають бути розподілені витрати на правничу допомогу у сумі 6000 грн.

Суд виходить із присудження на користь позивача саме такої суми витрат на правничу допомогу, з урахуванням недоведеності адвокатом витрат понесених на складання позовної заяви, невідповідності відомостей, зазначених в акті щодо надання послуги за складання розрахунку судових витрат та підготовку необхідних додатків, а також скориставшись правом на зменшення суми гонорару вдвічі, з огляду на нескладність даної справи.

Таким чином, заява про вирішення питання щодо розподілу судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 252 КАС України, додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРЕКС про ухвалення додаткового рішення у справі №160/8036/22 - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРЕКС (вул. Берегова, буд. 135, м. Дніпро, 49021, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,0 грн (шість тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А).

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 06 жовтня 2022 року.

Суддя Н.Є. Калугіна