Справа № 380/23286/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/23286/21 пров. № А/857/12962/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів в складі: Большакової О.О., Затолочного В.С., Качмара В.Я. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла справа № 380/23286/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2022 для розгляду справи № 380/23286/21 визначено наступний склад колегії суддів: Большакова О.О. (головуючий суддя), Затолочний В.С., Качмар В.Я.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 витребувано з Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи № 380/23286/21 та зобов`язано Львівський окружний адміністративний суд невідкладно направити матеріали адміністративної справи № 380/23286/21 до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року у справі № 380/23286/21.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 20 жовтня 2022 року о 14:20 у залі судових засідань № 3 Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул. Саксаганського, 13, м. Львів).

06.10.2022 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів в складі: Большакової О.О., Затолочного В.С., Качмара В.Я. В обґрунтування заяви зазначила, що судом порушено її право, оскільки її поставили у не рівні умови з іншими учасниками процесу, так як 03.10.2022 під час її перебування у суді їй вручили копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 про відкриття апеляційного провадження у справі, копію апеляційної скарги з додатками, тому з 03.10.2022 у неї розпочинається відлік подачі відзиву на апеляційну скаргу. Однак, третій особі ОСОБА_2 зазначені документи надсилались засобами поштового зв`язку. Також вказує, що 03.10.2022 суддями Затолочним В.С., Качмаром В.Я. було винесено рішення у справі № 1.380.2019.005020 на її користь. Учасником справи була ОСОБА_2 як третя особа на стороні відповідача та апелянта Личаківського відділу Державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Отже, колегія суддів у даній ситуації буде вимушена діяти упереджено.

Вирішуючи подану заяву, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 37 КАС України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно абз. 1 ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннямист.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків (…) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Вручення ОСОБА_1 у приміщенні суду 03.10.2022 копії ухвали від 29.09.2022 про відкриття апеляційного провадження у справі, копії апеляційної скарги з додатками не порушує її права та не ставить її у не рівні умови з іншими учасниками процесу.

Крім того, рішення суддів в іншій справі не може слугувати підставою для відводу суддів відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України.

Заявляючи відвід колегії суддів в складі: Большакової О.О., Затолочного В.С., Качмара В.Я., заявником не наведено та суду не надано жодних належних доказів на підтвердження обставин, які б викликали сумнів у неупередженості зазначених суддів. Наведені у заяві про відвід суддів мотиви, за яких, на думку заявника, вказані судді підлягають відводу, не можуть слугувати підставою для відведення суддів.

Відповідно до п.п.103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волкова О. проти України» від 09.01.2013 (остаточне 27.05.2013), Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися незалежним у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності… .

Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п.49, 50 рішення у справі Білуха проти України .

Заявник, подаючи заяву про відвід колегії суддів в складі: Большакової О.О., Затолочного В.С., Качмара В.Я., не навів належних та допустимих доказів щодо обґрунтованості сумнівів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не є підставою для її задоволення. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості зазначених суддів, не встановлено.

Відтак, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав, передбачених ст.ст. 36, 37 КАС України, які б перешкоджали колегії суддів в складі: Большакової О.О., Затолочного В.С., Качмара В.Я. брати участь у розгляді даної справи, чи викликали сумнів у неупередженості чи об`єктивності суддів.

Згідно із частинами 3, 4 статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відтак, дослідивши доводи поданої заяви про відвід колегії суддів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 236, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів визнати необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 КАС України справу передати для визначення іншої колегії суддів для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар