Справа № 380/18322/21
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року

справа №380/18322/21

провадження № П/380/18534/21

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) (далі відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті спеціальної пенсії за вислугу років у довічно встановленому розмірі щомісячних спеціальних пенсійних коштів, викладене в Рішенні про відмову у здійсненні перерахунку пенсії від 02.08.2021, прийнятому за відсутності підстав і повноважень та у спосіб, що не передбачені і не визначені Конституцією та законами України;

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області стосовно безпідставного, незаконного і необґрунтованого неприйняття рішення про перерахунок ОСОБА_1 раніше призначеної спеціальної пенсії за вислугу років у довічно встановленому розмірі щомісячних пенсійних виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів, 79016, вул. Митрополита Андрея, 10, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , дентиф.номер НОМЕР_1 ) відповідно до постанови Франківського районного суду м.Львова від 15 серпня 2016 року черговий перерахунок і виплату з 01.08.2021 раніше призначеного (30.11.2004) максимального довічного щомісячного розміру спеціальної пенсії за вислугу років згідно частин 12, 17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991, у редакції від 12.07.2001 №2663-111, чинній на час призначення довічної пенсії за вислугу років) та/або аналогічного порядку перерахунку раніше призначеної пенсії у частині 20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (у первинній редакції) у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорів і слідчих на підставі ст.81 ЗУ «Про прокуратуру» (2014) згідно довідки Рівненської обласної прокуратури від 21.07.2021 №21-185 про заробітну плату за місяць перебуваючого на посаді керівника зазначеної обласної прокуратури з розрахунку 90 (дев`яносто) відсотків від суми місячного заробітку (грошового забезпечення) зазначеного керівника - 96 768,00 грн. (дев`яносто шість тисяч шістдесят вісім гривень,00 копійок), без обмежень максимального (граничного) розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.01.2021 з врахуванням раніше виплачених коштів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 90% від посадового окладу на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції закону від 12.07.2001 №2663-ІІІ), а з січня 2016 року згідно з постановою Франківського районного суду м. Львова від 15.08.2016, виходячи із розрахунку 90% від суми заробітної плати без обмеження суми пенсійної виплати. Вказує, що 27.07.2021 звернувся до ГУ ПФ України у Львівській області із заявою про перерахунок його пенсії у розмірі 90% від посадового окладу, зазначеного у довідці від 21.07.2021 №21-185, виданої прокуратурою Рівненської області. Проте, 02.08.2021 Головним управлінням пенсійного фонду України у Херсонській області прийнято рішення №01, яким відмовлено в задоволені вказаної заяви. Відмова обґрунтована тим, що в результаті перерахунку встановлено, що при зарахуванні заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за нормами, чинними на 01.01.2021 за відповідною (прирівняною) посадою, розмір пенсії, розрахований із заробітної плати зменшується до 17690,00 грн, що є меншими ніж той, що розрахований згідно з рішенням суду 34443,17 грн. Тому, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу.

Водночас, позивач не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на наступне.

Вказує, що на момент призначення йому пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.12 та ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, якими передбачалось зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком. З цих підстав, позивач вважає, що при перерахунку йому пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. А тому, оскільки перерахунок пенсії ОСОБА_1 пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної пенсії, то при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Позивач вважає безпідставним застосування до правовідносин норм Закону №1697-VII, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності. Зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Разом з тим, позивач наголошує, що пенсія йому призначена відповідно до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення, тобто до набрання чинності Законом №1697-VII.

На підставі викладеного позивач вважає рішення та бездіяльність відповідачів протиправними та такими, що вчинені не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 28.10.2021 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 08.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач-1 20.12.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача зазначає, що перерахунок пенсії позивачу проведено правомірно. Щодо застосування до пенсії позивача розміру 60% від заробітної плати посилається на те, що Законами № 1166-VII та № 76-VIII внесено зміни у статтю 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991, якою врегульовано питання, пов`язані з пенсійним забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, та змінено відсоток, з якого призначається пенсія з « 80» на « 60». Зазначив, що норми статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, на його думку, підлягають застосуванню при перерахунку раніше призначених пенсій. З приводу проведення перерахунку пенсії позивача без обмеження максимальним розміром такої вказав, що обмеження максимальним розміром пенсії передбачено ст. 86 Закону № 1697 в редакції зі змінами, внесеними Законами № 911 та № 1774. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач-2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області є правомірним, вмотивованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства. На думку відповідача, відповідно до положень статті 86 Закону України "Про прокуратуру" розмір пенсії позивача визначається в розмірі 60% від розміру заробітної плати, а відповідно до вимог Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 розмір таких пенсійних виплат не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Перерахунок пенсії без дотримання встановленого максимального розміру пенсії призведе до дисбалансу в державному бюджеті, а також до диспропорції в розмірах призначених та перерахованих пенсій. Відповідач-2 також вказує, що відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» відсотковий розмір пенсії від суми місячної чинної заробітної плати встановлюється на рівні 60%, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача в розмірі 90%. З цих підстав просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 15.08.2016 у справі № 465/4488/16-а, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Франківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов`язання перерахувати пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», задоволено. Визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ, що діяла станом на листопад 2004 року). Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Львівської області від 09.06.2016 №18/1032 про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ, що діяла станом на листопад 2004 року) з розрахунку 90% від середнього заробітку - 38270,19 грн. із 01.01.2016, без обмеження суми пенсійної виплати з врахуванням проведених виплат. Вказана постанова набрала законної сили.

Прокуратурою Рівненської області позивачу видано довідку від 21.07.2021 № 21-185 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7- (ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки Прокуратури Рівненської області від 21.07.2021 № 21-185 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7- (ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Рішенням від 02.08.2021 №01 Головним управлянням Пенсійного фонду України у Херсонській області відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, оскільки перерахунок пенсій працівникам прокуратури відповідно до рішення Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 буде проведений після прийняття відповідного підзаконного нормативно-правового акту та настання обставин, передбачених ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII.

ОСОБА_1 вважає, що він має право на перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, та без обмеження її максимального розміру, відтак звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості пенсійного забезпеченням працівників органів прокуратури визначалися Законом України «Про прокуратуру» № 1789-XII, а з 15.07.2015 визначаються Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

ОСОБА_1 з 30.11.2004 перебуває на обліку в органах Пенсійного Фонду України та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

На час призначення пенсії ОСОБА_1 положеннями ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Також ч. 17 ст. 50 -1 вказаного Закону було визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У подальшому з 01.10.2011 порядковий номер вказаної частини ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII було змінено з сімнадцятого на вісімнадцятий.

З 15.07.2015 набув чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII, що прийнятий 14.10.2014. Одночасно Закон України «Про прокуратуру» № 1789-XII був визнаний таким, що втратив чинність, крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 462, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч.ч. 3, 4, 6, 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів.

Отже, починаючи з 15.07.2015 ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, що визначала підстави для перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, втратила чинність. Натомість порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури був визначений у ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

На час набрання чинності вказаним Законом ч. 20 ст. 86 передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

З 01.01.2015 положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правовий акт, яким були б визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Одночасно Конституційний Суд України вказаним рішенням визначив, що ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції.

Отже, з 13.12.2019 ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII діє у редакції, згідно з якою раніше призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам відповідних категорій, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Наявність у позивача права на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам відповідних категорій на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 21.07.2021 № 21-185 фактично відповідачами не заперечується. Між сторонами цієї справи виник спір стосовно розміру пенсії у відсотках та застосування обмежень, передбачених ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Перевіряючи правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області щодо зменшення розміру пенсії з 90% до 60% від суми заробітної плати, суд зазначає таке.

Як раніше зазначалося, на час виходу позивача на пенсію, ч. 1 ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII передбачала, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, з можливість збільшення пенсії на 2 відсотки за кожен повний рік роботи понад 10 років на відповідних посадах, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З 01.04.2014 набули чинності зміни до ст. 50 - 1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, згідно з якими прокурорам і слідчим пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Проте з 01.01.2015 розмір пенсії зменшений із 70% до 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

З 15.07.2015 набув чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII. Відповідно до ч. 2 ст. 86 вказаного Закону у редакції, чинній на час набрання ним законної сили, прокурорам пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати. З 01.01.2015 розмір пенсії, передбаченої Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, також був зменшений із 70% до 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Таким чином на момент виникнення спірних правовідносин розмір пенсії у відсотках визначається саме ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, яка передбачає, що прокурорам пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

У свою чергу підстави та порядок проведення перерахунку пенсії прокурорам визначаються ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, згідно з якою призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Вирішуючи спір щодо визначення розміру пенсії у відсотках за вказаного правового регулювання, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.12.2021 під час розгляду справи № 580/5962/20 сформулював правову позицію, відповідно до якої до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Верховний Суд зазначив, що такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Також Верховний Суд дійшов висновку, що розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, тому позовні вимоги ОСОБА_1 у частині зобов`язання здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо застосування при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону № 1789-XII, обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Перевіряючи можливість застосування зазначеного правила до спірних правовідносин, суд враховує, що Закон України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» був прийнятий 08.07.2011 та набув чинності 01.10.2011.

Відповідно Законом України «Про прокуратуру», що зазначений у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», є саме Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, положення якого втратили чинність.

Після набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII зміни до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не вносились.

Згідно з абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Такі зміни до ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», що набув чинності з 01.04.2015 (станом на 01.01.2015 Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII вже був прийнятий, однак набув чинності з 15.07.2015).

У п. 3 розділу ІІ вказаного Закону визначений перелік виключень, за яких обмеження щодо виплати пенсії не застосовується.

Так, згідно з п. 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.

Інших підстав для не застосування обмеження щодо виплати пенсії, встановленого ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, на законодавчому рівні не визначено.

Суд наголошує, що положення абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII є загальними і встановлює універсальне правило щодо виплати пенсії прокурорам у розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Таке правило застосовується незалежно від того, чи призначається особі пенсія вперше, чи здійснюється її перерахунок на підставі Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Також суд враховує, що ч. 15 ст. 86 Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII не визнана у встановленому порядку Конституційним Судом України такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), є чинною і підлягає виконанню.

Аналогічний підхід до вирішення питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром був застосований Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року при вирішенні справи № 580/5962/20. Верховний Суд зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат. Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Верховий Суд врахував, що розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном. При цьому таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії, призначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, на переконання суду, твердження позивача про відсутність правових підстав для застосування обмеження пенсії при проведенні її перерахунку на підставі наданої ним довідки, є помилковим.

Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке «поле» для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.

Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.

За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria(заява № 2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява № 17767/08)).

Хоча виплати соціального страхування є «майном» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Водночас, як слідує із змісту оскаржуваного рішення, в результаті перерахунку на підставі довідки від 21.07.2021 № 21-185 встановлено, що при зарахуванні заробітної плати (грошове забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01.01.2021 за відповідною (прирівняною) посадою керівника обласної прокуратури розмір пенсії розрахований із заробітної плати зменшується та становить 17690,00 грн.

Як з`ясовано судом та не заперечується сторонами, позивач отримує пенсію у розмірі 34443,17 гривень з урахуванням постанови Франківського районного суду м. Львова від 15.08.2016 у справі № 465/4488/16-а. Пенсію обчислено в розмірі 90% від суми заробітної плати без обмеження суми пенсійної виплати.

Враховуючи те, що такий розмір пенсії позивача значно перевищує максимальний (станом на час прийняття рішення відповідачем-2 - 17690,00 грн) то суд дійшов висновку, що рішення Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області №01 від 02.08.2021 є правомірним та таким що прийняте з дотриманням визначених у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв.

Суд вважає, що відповідачі правомірно стверджують про неможливість проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в силу вимог абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI і застосування обмеження пенсії позивача максимальним розміром, а вчинена відмова відповідає приписам чинної статті 2 Закону №3668-VI та абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697-VII.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 хоч і має право на отримання від уповноваженого органу нової довідки від 21.07.2021 № 21-185 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії (за прирівняною посадою діючого працівника органів прокуратури), втім, орган пенсійного фонду, зважаючи на фактичні обставини за пенсійною справою позивача, не має законних підстав для проведення спірного перерахунку.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів відповідачів та вказаних висновків суду, позивач не надав.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан