Справа № 280/3618/22
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 280/3618/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2022 ( суддя першої інстанції Артоуз О.О.) в адміністративній справі №280/3618/22 за позовом ОСОБА_1 до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Вознесенського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Вознесенського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Манделюка Д.П. від 18.05.2022 у виконавчому провадженні № 69052505 про відкриття виконавчого провадження;

визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Вознесенського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Манделюка Д.П. від 18.05.2022 у виконавчому провадженні № 48783523 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в межах виконавчого провадження ВП №48783523 відповідачем було фактично стягнуто за виконавчим документом шляхом відрахування із заробітної плати боргу у розмірі 55688,34 грн. Відтак сума виконавчого збору визначається пропорційно до фактично стягнутої суми та складає 5568,83 грн. При цьому в межах виконавчого провадження ВП №48783523 не було стягнуто суму боргу у повному обсязі. Стягувачем було надіслано відповідачу заяву №0208/1 від 08.02.2022, в якій зазначено, що станом на 07.02.2022 стягувач ТОВ ФК ДНІПРОФІНАНСНРУП не має претензій до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розірі 2327286,53 грн. При цьому, постанова про повернення виконавчого документа стягувану була винесена відповідачем лише 18.05.2022, у зв`язку з чим було продовжено здійснення відрахування із заробітної плати позивача. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюдже ту України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Вказує, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі по вернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення його без реального виконання рішення суду. На підтвердження того, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої суми свідчать і положення пункту 3 ч. 1 ст. 45 Закону №1404-ІІІ, відповідно до якого розпо діл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому чи слі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості, зокрема, у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Вказує, що відповідно до вказаного пункту у постанові про повернення виконавчого документа стягувану, виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактично стягнута на користь стягувача. При цьому, відповідачем не було вказано в постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 18.05.2022 суму, яка фактично була стягнута. Звертає увагу, що постанова перо стягнення виконавчого збору від 18.05.2022 не була виділена в окреме провадження, а видана вже завершеному виконавчому провадженні ВП №48783523. Відтак, з посиланням на судову практику та норми законодавства, вказує, що вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2022 і постанови про стягнення виконавчого збору від 18.05.2022 є такими, що не відповідають вимогам закону, а отже підлягають скасуванню. Просить позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2022 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги, посилаючись при цьому на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі по вернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення його без реального виконання рішення суду. На підтвердження того, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої суми свідчать і положення пункту 3 ч. 1 ст. 45 Закону №1404-ІІІ, відповідно до якого розпо діл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому чи слі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості, зокрема, у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Вказує, що відповідно до вказаного пункту у постанові про повернення виконавчого документа стягувану, виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактично стягнута на користь стягувача. При цьому, відповідачем не було вказано в постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 18.05.2022 суму, яка фактично була стягнута.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.08.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист по справі №335/2173/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Надра заборгованості у розмірі 86022,24 доларів США, штрафу та пені у розмірі 235992,73 грн

22.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою надано боржнику строк для добровільного виконання до 28.09.2015.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що боржник отримує дохід від ТОВ Автоцентр Європа-сервіс.

16.11.2016 державним виконавцем, керуючись статтями 68, 69, 70 Закону України Про виконавче провадження було винесено постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію ті інші доходи боржника та направлено за місцем отримання доходу боржника.

Як слідує з постанови №1086/2 від 16.11.2016 державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області направлено до ТОВ Автоцентр Європа-Сервіс для виконання виконавчий лист №335/2173/15-ц від 28.08.2015 виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Надра заборгованості у розмірі 2115578,67 грн., постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 211557,86 грн., постанову про стягнення з боржника втрат на проведення виконавчих дій у розмірі 150 грн., а всього 2327286,53 грн.

08.02.2022 за вих. №0208/1 ТОВ Фінансова компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП направило до Вознесенівського відділення державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву про повернення виконавчого документа стягувану, відповідно до якої зазначає, що станом на 07.02.2022 ТОВ ФК ДНІПРОФІНАНСГРУП не має претензій до ОСОБА_1 , тому враховуючи п.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження просить винести постанову про повернення виконавчого документу №335/2173/15-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

18.05.2022 старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) керуючись п.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану ВП №48783523. Відповідно до п.2 резолютивної частини вказаної постанови припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Також, 18.05.2022 старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП№48783523, відповідно до якої зазначено, що боржником рішення суду не виконано, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України Про виконавче провадження постановляє стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 211557,86 грн.

18.05.2022 старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69052505 щодо примусового виконання постанови ВП №48783523, виданої 18.05.2022, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 211557,86 грн. (залишок не стягнутого виконавчого збору складає 206052,44 грн.

Вважаючи винесені державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору неправомірними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що на час відкриття у вересні 2015 року виконавчого провадження діяв Закон України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року (надалі Закон №606-XIV).

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону №606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з частиною 1 статті 30 Закону №606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Статтею 28 Закону №606-XIV були передбачені такі правила стягнення виконавчого збору:

1. У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

2. Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

3. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред`явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

4. Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

5. У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

6. У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

7. У разі виконання рішення, за яким закінчився строк для його самостійного виконання, але судом встановлено відстрочку чи розстрочку виконання рішення, виконавчий збір стягується в порядку, встановленому цим Законом, шляхом виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження.

8. Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.04.2012 року за №489/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (надалі - Інструкції №512/5).

Пунктом 3.7 Інструкції №512/5 (у редакції, чинній на момент винесення постанови від 04.01.2016 року) були передбачені правила стягнення виконавчого збору, яке здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону:

3.7.1. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

3.7.2. Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

3.7.3. При наступних пред`явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

3.7.4. У разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

У разі повернення виконавчого документа з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої статті 47 Закону, постанова про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження не виділяється та залишок нестягнутої суми виконавчого збору не стягується.

3.7.5. Копія постанови про стягнення виконавчого збору з боржника залишається у виконавчому провадженні, за яким її винесено, з відміткою державного виконавця про розмір фактично стягнутого виконавчого збору. На постанові про стягнення виконавчого збору, за якою відкрито виконавче провадження, зазначається залишок суми виконавчого збору, що підлягає стягненню.

З 05.10.2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року (надалі Закон №1404-VIII), а Закон №606-XIV втратив чинність.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 27 Закону №1404-VIII (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03.07.2018 року) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У частині 5 статті 27 Закону №1404-VIII наведені випадки, коли виконавчий збір не стягується, а саме: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Крім того, згідно з частиною 9 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Відповідно до частин 6, 7 статті 27 Закону №1404-VIII у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно з частиною 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 (у редакції, чинній на момент винесення постанови від 18.05.2022) передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Інструкції №512/5 (у редакції, чинній на момент винесення постанови від 18.05.2022) у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Суд зазначає, що аналіз статей 27, 28 Закону №606-XIV дає підстави для висновку, про те, що про стягнення виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначав у постанові, яку приймав після закінчення строку для самостійного виконання рішення суду, за умови, що рішення не було виконано у цей строк. Розмір виконавчого збору обраховувався як 10 відсотків від суми, що підлягала примусовому стягненню. Виконавчий збір стягувався незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Так само аналіз статті 27 Закону №1404-VIII свідчить про те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження останній повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Тобто фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі №480/1558/19, від 31.05.2021 року у справі №160/7321/19.

За змістом частини 6 статті 28 Закону №606-XIV у разі завершення виконавчого провадження з підстав передбачених, зокрема пунктом 1 частини 1 статті 47 (виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача), якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після закінчення такого виконавчого провадження був зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Отже, як Законом №606-XIV, так і Законом №1404-VIII передбачено, що нестягнута сума виконавчого збору у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа, підлягає стягненню (продовжує стягуватися) в окремому виконавчому провадженні на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.

Така правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 12.08.2020 року у справі 320/6360/18, від 28.10.2020 року у справі №300/1558/20, від 27.05.2021 року у справі №640/18626/20.

08.02.2022 за вих. №0208/1 ТОВ Фінансова компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП направило до Вознесенівського відділення державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву про повернення виконавчого документа стягувану, відповідно до якої зазначає, що станом на 07.02.2022 ТОВ ФК ДНІПРОФІНАНСГРУП не має претензій до ОСОБА_1 , тому враховуючи п.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження просить винести постанову про повернення виконавчого документу №335/2173/15-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

18.05.2022 старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) керуючись п.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану ВП №48783523. Відповідно до п.2 резолютивної частини вказаної постанови припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Також, 18.05.2022 старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП№48783523, відповідно до якої зазначено, що боржником рішення суду не виконано, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України Про виконавче провадження постановляє стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 211557,86 грн.

18.05.2022 старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69052505 щодо примусового виконання постанови ВП №48783523, виданої 18.05.2022, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 211557,86 грн. (залишок не стягнутого виконавчого збору складає 206052,44 грн.

Відсутність фактичного стягнення коштів в рамках виконавчого провадження від 22.09.2015 з примусового виконання згаданого виконавчого документа (який державний виконавець повернув стягувачу за його заявою), не заперечує наявності підстав для стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягала стягненню за цим (поверненим) виконавчим документом.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у постанові Верховного Суду від 11.08.2021 року у справі №300/3260/20.

Оскільки постанова державного виконавця від 18.05.2022 про стягнення виконавчого збору згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII є виконавчим документом, тому з метою примусового стягнення з боржника до державного бюджету залишку виконавчого збору, ця постанова була виділена із завершеного виконавчого провадження, зареєстрована в автоматизованій системі виконавчого провадження як новий виконавчий документ та звернута до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією №512/5.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 48783523 від 18 травня 2022 року, підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні, відсутні підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №69052505 від 18.05.2022.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2022 в адміністративній справі №280/3618/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2022 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва