Справа № 500/7470/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/7470/21 пров. № А/857/9431/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року, прийняте суддею Мандзій О.П. в м. Тернопіль, о 12 годині 05 хвилині, повний текст складено 06 травня 2022 року, у справі № 500/7470/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2021 року, поштовими засобами зв`язку ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області, викладене у акті № 2 про нещасний випадок невиробничого характеру від 29.09.2021 (форма НТ*) та акті розслідування нещасного випадку, що стався у листопаді 2003 року (форма Н-5*) щодо визнання нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 11.02.1979 оперуповноваженим ВБМОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області 03.11.2021 таким, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків; зобов`язати відповідача визнати нещасний випадок, що трапився з ОСОБА_1 11.02.1979 оперуповноваженим ВБМОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області 03.11.2021 таким, що трапився при виконанні службових обов`язків; зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Тернопільській області скласти акти Н-1* та Н-5* за фактом нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 11.02.1979 оперуповноваженим ВБМОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області 03.11.2021 під час проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов`язків.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за фактом отримання ним травми, 07.11.2003 проведено службову перевірку та складено висновок, згідно яким травма була отримана ним при виконанні службових обов`язків в період проходження служби, під час прямування з місця відрядження (п.3.9. наказу МВС № 1346 від 27.12.2002). Однак, 29.09.2021 за заявою позивача Ліквідаційною комісією УМВС України в Тернопільській області видано акти форми "НТ " та "Н-5" з формулюванням, що травма, що мала місце 05.11.2003 трапилась в період проходження служби та не пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано акт про нещасний випадок виробничого характеру від 29.09.2021 № 2 за формою НТ, та акт розслідування нещасного випадку, що стався 05.11.2003 року за формою Н-5, складені комісією призначеною наказом від 14.09.2021 № 2 Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області.

Зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2021 про розслідування нещасного випадку від 05.11.2003 з урахуванням висновків суду в мотивувальній частині рішення суду.

В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив відповідач, який вважає, що рішення суду першої інстанції, прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, фактичним обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посилання позивача на те, що факт отримання ним травми знаходить своє підтвердження в поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жодним чином не спростовують позицію Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області, оскільки відповідач не заперечує факт отримання травми позивачем, однак відсутні відомості, що свідчать, що вказана травма була отримана ним під час виконання службових обов`язків. Оскільки наказу чи розпорядження про створення комісії по розслідуванню нещасного випадку не видавалось, комісія, якою проведено службову перевірку, а не розслідування факту, як це передбачено наказом МВС № 1346 від 27.12.2002, по факту отримання травми була неправомочна, а за відсутності оригіналу висновку та матеріалів розслідування його незавірена копія врахуванню не підлягає.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у позові відмовити.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, який просить залишити без змін рішення суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21.06.2000 по 06.11.2015 проходив службу в УМВС України в Тернопільській області, зокрема, у 2003 році на посаді оперуповноважений відділення по боротьбі з міжнародним ОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області.

07.11.2003 комісією проведено службову перевірку по факту отримання травми ОСОБА_1 , оперуповноваженим відділення по боротьбі з міжнародним ОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області.

Під час службової перевірки встановлено, що 05.11.2003 по вказівці начальника відділу УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_4 оперуповноважені УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виїхали в м.Скалат Підволочиського району для накладення арешту на майно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відносно яких ведеться оперативний супровід кримінальної справи № 168829, порушеної за ст.149 КК України (торгівля людьми). Після проведення вказаних заходів, перебуваючи на автобусній зупинці в м.Скалат, біля них зупинився їхній знайомий ОСОБА_3 , який був в даному населеному пункті по приватних питаннях і запропонував доїхати до місця проживання в м.Тернополі. ОСОБА_3 під час руху о 19:00 між селами Панасівка та Колодіївка, будучи засліпленими світлом зустрічного автомобіля скоїв наїзд на плуги трактора, який рухався в попутньому напрямку без габаритних вогнів заднього виду, плуги виступали за габарити трактора на 0,5 м вліво. Внаслідок вказаного ДТП, позивач був госпіталізований в лікарню з діагнозом: струс головного мозку, черепно-мозкова травма.

Відповідно до висновку по матеріалах службової перевірки по факту отримання травми від 07.11.2003, травма була отримана позивачем при виконанні службових обов`язків в період проходження служби, під час прямування з місця відрядження (п.3.9. наказу МВС № 1346 від 27.12.2002) (а.с.9 - 11).

10.09.2021 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області з заявою про розслідування нещасного випадку, що стався з ним 05.11.2003 (а.с.37).

Наказом УМВС України в Тернопільській області від 14.09.2021 № 2 створено комісію з розслідування нещасного випадку що трапився з ОСОБА_1 (а.с.47).

В ході даного розслідування встановлено, що 05.11.2003 по вказівці керівництва УБОЗ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_1 , який на той час працював оперуповноваженим відділення по боротьбі з міжнародними злочинними угрупуваннями УБОЗ УМВС України в Тернопільській області, разом із оперуповноваженим цього ж підрозділу старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 виїхав до м.Скалат Підволочиського району Тернопільської області, де вони провели накладення арешту на майно ОСОБА_5 , відносно якого вівся оперативний супровід по кримінальній справі. Після вказаного заходу, потерпілий разом із ОСОБА_2 повертались до місця проживання в м.Тернопіль. Коли вони перебували на автобусній зупинці, біля них зупинився їх знайомий ОСОБА_3 на власному автомобілі. Він по справах перебував в смт.Скалат та запропонував їх підвезти. Під час руху в напрямку м.Тернопіль на автодорозі між селами Панасівка та Колодіївка, поблизу смт. Скалат, близько 19 год.00 хв. ОСОБА_3 , керуючи власним автомобілем здійснив наїзд на трактор з навісними плугами, що рухався у попутному напрямку. Внаслідок чого ОСОБА_1 , який сидів на передньому сидінні автомобіля, отримав відкриту черепно-мозкову травму. В подальшому бригадою швидкої медичної допомоги від був доставлений до Тернопільської міської лікарні швидкої допомоги, де йому було встановлено діагноз: "відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, велика скальповано-рвана рана лівої половини голови з частковим дефектом шкіри, множинні багатооскольчасті переломи кісток лівої половини голови. Забій головного мозку рана верхньої третини правого стегна". Цього ж дня його було прооперовано і в подальшому позивач перебував на лікування у вказаній лікарні до 30.12.2003 (виписка з історії хвороби № 5031/1154 від 30.12.2003 та відповідь Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги від 24.09.2021 № 982 (а.с.40)). Після виписки з лікарні, потерпілий продовжив лікування амбулаторно в лікарні (з поліклінікою) державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області", з 31.12.2003 по 08.02.2004. Діагноз: відкрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку (05.11.2003), середньої важкості (відповідь державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" від 21.09.2021 № 33/40-22910 (а.с.41)). Також факт травмування (ДТП) знаходить своє підтвердження у поясненнях колеги по службі ОСОБА_2 (а.с.45) та водія ОСОБА_3 (а.с.44). Копія ж висновку комісії УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області по матеріалах службової перевірки по факту отримання травми ОСОБА_1 від 07.11.2003 жодним чином не завірена, то використання його в матеріалах розслідування є сумнівним. Матеріали службового розслідування по факту ДТП у листопаді 2003 року за участю позивача, або матеріали розслідування нещасного випадку що трапився з останнім, до архіву УМВС України в Тернопільській області підрозділом УБОЗ не передавались (відповідь Ліквідаційної комісії УМВС в Тернопільській області від 16.09.2021 № 234 (а.с.42)), а сам підрозділ наказом МВС України від 12.06.2015 № 684дск було ліквідовано. Інспекцією з особового складу УМВС розслідування по факту ДТП з ОСОБА_1 не проводилось, а будь-які матеріали службового розслідування відсутні в його особовій справі (відповідь Ліквідаційної комісії УМВС в Тернопільській області від 27.09.2021 № 255 (а.с.43)). Також форма висновку не відповідає вимогам наказу МВС від 27.12.2002 № 1346 "Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України". В ході розслідування встановлено, що в архіві УМВС України в Тернопільській області наказ про відрядження ОСОБА_7 у листопаді 2003 року відсутній. І відповідно до наявних матеріалів розслідування, потерпілий повертався до місяця проживання не на службовому транспорті чи особистому, а на транспорті цивільної особи в позаробочий час, що не відповідає п.3.9 наказу МВС від 27.12.2002 № 1346, який зазначений у висновку по матеріалах службової перевірки.

За наслідками розслідування вказаної події, 29.09.2021 складено акт розслідування нещасного випадку (у тому числі порушення), форми Н-5, (а.с.12-13) та акт № 2 про нещасний випадок невиробничого характеру, форми НТ, (а.с.14-15), за висновками яких нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з використанням службових обов`язків.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що комісія з розслідування нещасного випадку, призначена наказом від 14.09.2021 № 2 Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області, складаючи 29.09.2021 акт розслідування нещасного випадку (у тому числі порушення), форми Н-5, та акт №2 про нещасний випадок невиробничого характеру, форми НТ, не надала належним чином оцінки обставинам, за якої стався нещасний випадок із позивачем, прийняла рішення необґрунтовано і без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що вказує на невідповідність таких критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України та наявність підстав для скасування.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404 (далі - Порядок № 1346).

Відповідно до п.2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

За результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (п.2.2 Порядку № 1346).

Згідно з п.2.4 Порядку № 1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Пунктом 3.5 Порядку № 1346 визначено, що керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством (п.3.19 Порядку №1346).

Згідно з п.3.8 Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); - скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Відповідно до п.3.9 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час, зокрема: прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

п.3.11 Порядку № 1346 визначено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

У спірних правовідносинах спірним є отримання травми під час виконання позивачем службових обов`язків.

Судом встановлено, що в ході розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 , висновок комісії УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області по матеріалах службової перевірки по факту отримання травми від 07.11.2003, не взято до уваги, оскільки надана копія ним не завірена.

Матеріали службового розслідування по факту ДТП у листопаді 2003 року за участю позивача, або матеріали розслідування нещасного випадку що трапився з останнім, до архіву УМВС України в Тернопільській області підрозділом УБОЗ не передавались відповідно до відповіді Ліквідаційної комісії УМВС в Тернопільській області від 16.09.2021 № 234, а сам підрозділ наказом МВС України від 12.06.2015 № 684дск було ліквідовано.

Інспекцією з особового складу УМВС розслідування по факту ДТП з позивачем не проводилось, а будь-які матеріали службового розслідування відсутні в його особовій справі згідно з відповіддю Ліквідаційної комісії УМВС в Тернопільській області від 27.09.2021 № 255. Також, форма висновку не відповідає вимогам наказу МВС від 27.12.2002 № 1346 "Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України".

Також, в ході розслідування встановлено, що в архіві УМВС України в Тернопільській області наказ про відрядження ОСОБА_1 у листопаді 2003 року відсутній. І відповідно до наявних матеріалів розслідування, потерпілий повертався до місяця проживання не на службовому транспорті чи особистому, а на транспорті цивільної особи в позаробочий час, що не відповідає п.3.9 наказу МВС від 27.12.2002 № 1346, який зазначений у висновку по матеріалах службової перевірки.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що представлений позивачем висновок по матеріалах службової перевірки по факту отримання травми від 07.11.2003 затверджений т.в.о. начальника УМВС України в Тернопільській області полковником ОСОБА_8 , підписаний начальником ВОП та РОС УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_9 , начальником відділення УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області Кольцовим Е.С., старшим оперуповноваженим в ОВС УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_10 та погоджений начальником інспекції з особового складу УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_11 , начальником УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_12 та заступником начальника Управління начальником ВРП УМВСУ в Тернопільській області Боднарчуком А.А.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що невідповідність форми висновку вимогам Порядку № 1346 не може бути підставою для не врахування відповідачем висновків службової перевірки по факту отримання травми позивачем 05.11.2003.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку і з таким погоджується колегія суддів, що комісія з розслідування нещасного випадку, призначена наказом від 14.09.2021 № 2 при розгляді заяви позивача повинна була відібрати пояснення в ОСОБА_4 , який у 2003 році був начальником відділу УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області та міг надати відомості щодо нещасного випадку, який трапився в період проходження служби ОСОБА_1 05.11.2003. Також, підлягає дослідженню комісією оригінал диспансерної картки лікарні з поліклінікою СОЗ УМВС України в Тернопільській області амбулаторного хворого ОСОБА_1 .

Оскільки, і як ствердив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач, зазначені у висновку від 07.11.2003 вище зазначені особи продовжують свою службу в поліції, тому такі повинні бути допитані комісією для усунення протирічь.

При цьому, колегія суддів погоджується з позицією відповідача, що відсутність документального підтвердження перебування позивача у відрядженні при виконанні службових обов`язків, може бути підставою відмови у задоволенні його вимоги.

Разом з тим, колегія суддів не втручаючись в дискреційні повноваження ліквідаційної комісії вважає, що остання для об`єктивності зобов`язана повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з врахуванням зазначених мотивів судових рішень, як опитати осіб причетних до розслідування нещасного випадку від 05.11.2003; з`ясування обставин не прийняття рішення по складенню акту про нещасний випадок обмежившись висновком службового розслідування; чи фактично при виконанні службових обов`язків були отримані тілесні ушкодження ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки розслідування нещасного випадку має бути проведено з врахуванням усіх обставин нещасного випадку, а суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, то з метою захисту порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2021 про розслідування нещасного випадку від 05.11.2003 з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, колегія судді наголошує, що надаючи оцінку всім іншим доводам учасників приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, всі доводи апелянта є такими що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі № 500/7470/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 04.10.22