Справа № 440/4335/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/4335/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційна комісія Департаменту захисту економіки Національної поліції України) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційна комісія Департаменту захисту економіки Національної поліції України), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо складання (оформлення) розрахункового листа ОСОБА_1 грошового забезпечення за жовтень 2019 року, в частині неврахування збільшення на 13543,29 грн місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій;

- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України скласти (оформити) та надати ОСОБА_1 розрахунковий лист за 1 жовтня 2019 року (день звільнення) з урахуванням збільшеного на 13543,29 грн грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, враховуючи раніше виплачені суми;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у збільшеному розмірі на підставі збільшеного місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій, установлених на день звільнення - 1 жовтня 2019 року (визначеного рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року по справі №440/5244/19) та без урахування індексації грошового забезпечення, виплаченої фактично у складі місячного грошового забезпечення за жовтень 2019 року, установленої на день звільнення - 1 жовтня 2019 року;

- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України на підставі збільшеного місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій за жовтень 2019 року, установлених на день звільнення 1 жовтень 2019 року у розмірі 13543,29 грн (визначеного рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року по справі №440/5244/19) та з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої фактично у складі місячного грошового забезпечення за жовтень 2019 року, установленої на день звільнення 1 жовтня 2019 року в розмірі 28,62 грн здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (19 повних календарних років служби), розрахованого з грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій, установленого на день звільнення - 1 жовтня 2019 року у розмірі 14010,30 грн, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку при звільненні за період з 2 жовтня 2019 року по 28 грудня 2021;

- стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток (розрахований з урахуванням збільшеного місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій за серпень 2019 року на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021р. по справі №440/5244/19) за весь час затримки розрахунку, а саме за період з 2 жовтня 2019 року по 28 грудня 2021 року.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 24.09.2019 №299 «По особовому складу» його звільнено зі служби в поліції на підставі п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 ЗУ «Про національну поліцію» з 01.10.2019. Станом на день звільнення мав стаж служби в поліції 19 років 01 місяць 17 днів. 28.11.2019 відповідачем було перераховано на картковий рахунок банку одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби у розмірі 127176,18 грн. На його звернення 08.04.2020 відповідач надав розрахунок на виплату одноразової грошової допомоги при звільнення, з якого вбачається, що розрахунок проводився з місячного грошового забезпечення за останній день служби 01.10.2019. Проте, до складу останнього місячного грошового забезпечення на день його звільнення 01.10.2019, яке бралося для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, не було включено суму індексації у розмірі 28,62 грн, а також збільшення місячного грошового забезпечення, що має постійний характер, у розмірі 13543,29 грн, визначеного рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року по справі №440/5244/19. Таким чином нарахування та виплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з останнього місячного грошового забезпечення були здійснені відповідачем без включення всіх складових: місячного грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійних характер, та премій; індексації. Отже, він має право на отримання невиплаченої частини одноразової грошової допомоги у збільшеному розмірі від фактично виплаченої, а тому відповідач повинен здійснити перерахунок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з оновленого грошового забезпечення, установленого на день звільнення 01.10.2019, з урахуванням раніше виплачених сум, а також виплатити на його користь середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06 червня 2022 року від надійшов відзив, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, в обґрунтування зазначає, що згідно з витягом розрахунку на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 місячне грошове забезпечення ОСОБА_1 для нарахування одноразової грошової допомоги складає 13589,82 грн та містить такі складові: посадовий оклад 2700,00 грн; оклад за спец.званям 2000,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції 1880,00 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби 3948,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 270,00 грн; премія 2791,82 грн. А тому, правильним розрахунком одноразової грошової допомоги позивача Є: 13589,82 грн (місячне грошове забезпечення для нарахування одноразової грошової допомоги) х 50% х 19 років ( стаж служби в поліції станом на день звільнення) = 129103,29 грн ( без урахування 1,5% військового збору). Зазначає, що індексація не є видом грошового забезпечення поліцейського, а тому не враховується при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні. Щодо включення суми збільшення місячного грошового забезпечення, що має постійний характер, у розмірі 13543,29 грн, визначеного рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року по справі №440/5244/19, при обчисленні одноразової грошової допомоги відповідач зазначає, що ОСОБА_1 було звільнено наказом Департаменту від 24.09.2019 №299 о/с «По особовому складу» з 01.10.2019, розрахунок проводився на день звільнення. Також у відзиві представник відповідача заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Департаменту виплатити на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

14 червня 2022 року від представника позивача найшла відповідь на відзив, в якій представник наголошує, що виплата індексації носить постійний (щомісячний) характер, а тому повинна враховуватися при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні, так як і необхідно враховувати грошове забезпечення у розмірі 13543,29 грн шляхом збільшення місячного грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій за жовтень 2019 року, відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року по справі №440/5244/19.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року суд перейшов до розгляду справи №440/4335/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційна комісія Департаменту захисту економіки Національної поліції України) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін), призначено судове засідання на 06 вересня 2022 року.

06 вересня 2022 року сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлені належним чином, представник позивача подала до суду клопотання про проведення судового засідання без її участі, причини неявки відповідача до суду невідомі, на підставі ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд прийняв рішення відкласти судове засідання до 27 вересня 2022 року.

27 вересня 2022 року сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлені належним чином, позивач подав до суду клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату, причини неявки відповідача до суду невідомі, на підставі ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд прийняв рішення відкласти судове засідання до 04 жовтня 2022 року.

04 жовтня 2022 року сторони в судове засідання не з`явилися, від представника позивача та представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.

Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 24.09.2019 №299 «По особовому складу» майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» з посади оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківських сферах та зовнішньоекономічної діяльності Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки, з 01 жовтня 2019 року. Станом на день звільнення: стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції складав 19 років 01 місяць 17 днів, вислуга років на пільгових умовах 2 роки 11 місяців 15 днів ( т.1 а.с.26).

28.11.2019 року відповідачем було перераховано на картковий рахунок позивача одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби у розмірі 127176,18 грн ( без вирахування 1,5% військового збору виплата становила 129103,29 грн), яка розрахована з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад 2700,00 грн; оклад за спец.званям 2000,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції 1880,00 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби 3948,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 270,00 грн; премія 2791,82 грн, що не заперечується відповідачем та підтверджується розрахунком на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейським ( т.1 а.с.31).

До розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби не було включено суму індексації у розмірі 28,62 грн, яка була нарахована та виплачена відповідачем у складі заробітної плати за жовтень 2019 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі №440/5244/19 позов ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною відмову Департаменту захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України) у виплаті грошового забезпечення у вигляді компенсації за невикористану частину оплачуваної відпустки за 2019 рік ОСОБА_1 у 2019 році та у приведенні до відповідності нарахованого раніше грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій. Визнано протиправною відмову Департаменту захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України) у виплаті грошового забезпечення у вигляді компенсації за невикористану частину оплачуваної відпустки за 2018 рік ОСОБА_1 у 2019 році та у приведенні до відповідності нарахованого раніше грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій. Зобов`язано Департамент захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 4670,10 грн шляхом збільшення місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій за серпень 2019 року. Зобов`язано Департамент захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 13 543,29 грн шляхом збільшення місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій за жовтень 2019 року.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №440/5244/19 відповідачем у січні 2022 року нараховано та у березні 2022 року перераховано позивачу кошти в сумі: 4374,56 грн з цільовим призначенням платежу - «відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду», 13340,14 грн коментар -«цільове зарахування»; 225,49 грн з цільовим призначенням платежу «виплата індексації грошового забезпечення Головатому відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду».

Відповідно до розрахункового листа за січень 2022 року (т.1 а.с. 136) відповідач зазначив про виплату суми в розмірі 13543,29 грн з поміткою: компенсація за відпустку атестованому працівнику.

Вважаючи дії відповідача протиправними щодо зазначення відповідачем невірного цільового призначення проведеного платежу в частині збільшення місячного грошового забезпечення в розмірі 13543,29 грн, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій за жовтень 2019, з метою не врахування суми 13543,29 до грошового забезпечення станом на день його звільнення та не проведення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільнення зі служби, враховуючи суму збільшення місячного грошового забезпечення у розмірі 13543,29 грн, а також щодо невключення відповідачем при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені індексації у розмірі 28,62 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію", який набув чинності 07.11.2015 року (далі - Закон № 580-VIII), Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 р. № 2017-ІІІ (далі - Закон № 2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина 2 статті 19 Закону № 2017-ІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з ч. 5 ст. 94 цього Закону, грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Згідно з п. 3 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ст. 102 Закону № 580-VIII).

За змістом частини 1 статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

За приписами пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби

Пунктом 6 розділу VI Порядку № 260 передбачено, що нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

Спірним питанням є включення до складу грошового забезпечення поліцейського, із якого розраховується розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошового забезпечення та суми збільшення місячного грошового забезпечення у розмірі 13543,29 грн, відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №440/5244/19.

Надаючи оцінку доводам сторін щодо включення до складу грошового забезпечення поліцейського індексації грошового забезпечення, суд виходить із застосування таких норм права.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-XII.

Згідно ст. 1, 2 Закону № 1282, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, вбачається, що механізм індексації має універсальний характер.

У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Крім того, п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.

Також колегія Верховного Суду наголосила, що такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки питання індексації не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.

Колегія Верховного Суду дійшла висновку, що суд першої інстанції у №240/10130/19 справі дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача.

Отже, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців та поліцейських як обрахункова величина одноразової грошової допомоги при звільненні.

Суд звертає увагу, що індексація грошового забезпечення не була включена до складу грошового забезпечення, з якого позивачу нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є правомірними.

Щодо позовної вимоги позивача про включення до складу грошового забезпечення поліцейського, суми збільшення місячного грошового забезпечення у розмірі 13543,29 грн, відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №440/5244/19 та здійснення перерахунку одноразової грошової допомоги враховуючи вказану суму, суд зазначає наступне.

Розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні здійснюється із місячного грошового забезпечення, розрахованого на день звільнення 01.10.2019.

Проте, судом встановлено, що грошове забезпечення ОСОБА_1 за 01.10.2019, в частині його розміру змінено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №440/5244/19, а саме зобов`язано Департамент захисту Національної поліції України (Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 13 543,29 грн шляхом збільшення місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій за жовтень 2019 року.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №440/5244/19 набрало законної сили 28.01.2022.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини, що встановлені у межах справи №440/5244/19 доказуванню не підлягають у силу положень частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на наведене, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №440/5244/19 встановлено, що збільшення суми місячного грошового забезпечення за жовтень 2019 року становить 13543,20 грн, що має постійний характер, а тому вказана сума підлягала включенню в місячне грошове забезпечення на дату звільнення позивача, а саме на 01.10.2019.

Таким чином нарахування одноразової грошової допомоги повинно проводитися на підставі місячного грошового забезпечення, з врахуванням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №440/5244/19.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Департаменту захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України) щодо складання розрахункового листа ОСОБА_1 про грошове забезпечення станом на 01 жовтня 2019 року, без включення до нього збільшення на 13543,29 грн місячного грошового забезпечення, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій та зобов`язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України) оформити та надати ОСОБА_1 розрахунковий лист станом за 1 жовтня 2019 року ( на день звільнення) з урахуванням збільшеного на 13543,29 грн грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, а також зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, розрахованої з грошового забезпечення установленого на день звільнення, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер у сумі 13543,29 грн, встановлено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №440/5244/19, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 117 КЗпП України передбачено, що обов`язок підприємства виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по «день фактичного розрахунку» пов`язаний безпосередньо з фактом фактичного розрахунку.

Перерахунок суми одноразової грошової допомоги при звільненні є компетенцією відповідача, як органу, в якому позивач проходив службу, тому визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, яка підлягає виплаті позивачу, належить до компетенції відповідача.

У зв`язку з тим, що на даний час, перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні, за встановлених судом обставин, не проведений, тому відсутній факт фактичного розрахунку із зазначенням конкретного дня фактичного розрахунку.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в справі 6-144ц13, відповідно до якої непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме: виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Тобто, Верховний Суд України також у своєму рішенні зазначив, що середній заробіток повинен стягуватися за «весь період невиплати» власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

По даній адміністративній справі «весь період невиплати» не визначений, оскільки відсутня подія фактичного розрахунку, що вказує на передчасність заявлення вимог про стягнення середнього заробітку на підставі ст. 117 КЗпП України.

Окрім цього, суд звертає увагу, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 24.10.2011 у справі № 6-39цс11, для визначення розміру середнього заробітку при звільненні мають враховуватись такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.

Крім того, за висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, визначаючи розмір відшкодування, розрахованого виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати зокрема: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Вказані висновки зроблені Верховним Судом і у адміністративній справі №816/1640/17 (постанова від 20 травня 2020 року).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з Департаменту соціального захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційна комісія Департаменту захисту економіки Національної поліції України) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за відсутності факту проведення із позивачем остаточного фактичного розрахунку, є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. та витрат пов`язаних із проведенням судового економічної експертизи та складання висновку експерта в розмірі 3000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно ч.ч. 6-8 ст.137 КАС України розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Водночас, про витрати на професійну правничу допомогу йдеться у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 згаданої статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як встановлено судом, в підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката представником позивача надано договір про надання правничої допомоги між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Агрос» , що укладений 15 квітня 2022 року, перелік правничої допомоги, що надається, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №515 виданого адвокату Остапенко Ірині Олексіївні 22.11.20207, Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серії ВІ №1055262 від 20.04.2022, акт прийому передачі виконаних робіт від 19.04.2022 за договором про надання адвокатських послуг №7/2022 від 15.04.2022, відповідно до якого вартість послуги за складання позовної заяви про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії (16 стор.) - 7000 грн, квитанцію про оплату АТ КБ Приватбанку від 19.04.2022 на суму 7000 грн. ( т.1. а.с.с70 76). Разом з цим у відповіді на відзив представник позивача додає детальний опис робіт (надання послуг), наданих адвокатом, в якому також включено витрати на професійну правничу допомогу, а саме складання відповіді на відзив відповідача - 1000 грн. А також зазначає про понесені витрати позивача, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертиз на суму 3000 грн, що підтверджується меморіальним ордером № від 16 травня 2022 року ( т. 1 а.с.201).

Дослідивши надані докази, які підтверджують понесення позивачем судових витрат, суд доходить висновку, що такі витрати дійсно пов`язані з розглядом адміністративної справи №4335/22.

При вирішенні питання про відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу адвоката слід враховувати положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якою врегульовано правила розподілу судових витрат, до яких окрім інших віднесено й витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, керуючись принципом співмірності витрат на правничу допомогу та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), доказів понесених витрат позивачем на проведення судової економічної експертизи, суд вважає, що заявлена позивачем до відшкодування сума судових витрат в розмірі 11000 грн, відповідає критеріям розумності, виправданості, співмірності із складністю справи. При цьому, враховуючи часткове задоволення позову, клопотання позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу також підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу, яка пропорційна до розміру задоволених позовних вимог та становить 7500 грн..

Керуючись статтями 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційна комісія Департаменту захисту економіки Національної поліції України) (вул.Богомольця, 10, м. Київ, 01601, код ЄРДПОУ 40111732) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України) щодо складання розрахункового листа ОСОБА_1 про грошове забезпечення станом на 01 жовтня 2019 року, без включення до нього збільшення на 13543,29 грн місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер та премій.

Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України оформити та надати ОСОБА_1 розрахунковий лист станом за 1 жовтня 2019 року ( на день звільнення) з урахуванням збільшеного на 13543,29 грн грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з урахуванням місячного грошового забезпечення збільшеного шляхом нарахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійних характер та премій за серпень 2019 року 13543,29 грн та індексації грошового забезпечення 28,62 грн.

Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, розрахованої з грошового забезпечення установленого на день звільнення, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення 13543,29 грн та індексації грошового забезпечення 28,62 грн, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту захисту економіки Національної поліції України (Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн ( сім тисяч п`ятсот гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко