Справа № 380/11125/22
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Львівській області, Головного управління ПФУ у Вінницькій області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Головного управління ПФУ у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10), Головного управління ПФУ у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, Вінниця, Вінницька область, 21028; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління ПФУ у Львівській області №23 від 21.07.2022 року щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком, врахувавши до страхового стажу наступні періоди роботи:

- згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 з 09.10.1984 по 06.07.1997;

- згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 з 27.07.1983 по 13.09.1983 та з 29.09.1983 по 10.10.1984.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач після досягнення пенсійного віку 14 липня 2022 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, однак відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, відповідачем не враховано дані трудової книжки позивача, оскільки відсутній титульний аркуш трудової книжки та дані про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в колгоспі. Позивач вважає таке рішення протиправним так таким, що підлягає скасуванню, оскільки неврахування зазначених періодів його роботи до страхового стажу суперечить нормам пенсійного законодавства та порушує його право на належний соціальний захист.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Відповідно до частини 1 статі 26 Закону України №10588 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 01 січня 2022 року по 31 березня 2022 року не менше 29 років. Згідно рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області №23 від 21.07.2022 року страховий стаж позивача становить 24 роки 02 місяці 13 дні. До страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 з 09.10.1984 по 06.07.1997 в колгоспі Червонофлотець, оскільки відсутні дані про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в колгоспі. Період роботи з 27.07.1983 по 13.09.1983 та з 29.09.1983 по 10.10.1984 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 не зараховано у зв`язку з відсутністю титульної сторінки трудової книжки. Позивач матиме право на пенсійну виплату з 29.07.2025 року або при наявності необхідного страхового стажу 29 років

Ухвалу про відкриття провадження від 16 серпня 2022 року було надіслано одержувачу - Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області 16 вересня 2022 року в його електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Станом на дату винесення судом рішення відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову від відповідача не надходило.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , 14 липня .2022 року звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління ПФУ у Вінницькій області №23 від 21.07.2022 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

Вважаючи рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

При вирішення вказаного спору суд виходить з наступного.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Конституції України).

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (надалі, Закон № 1058).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Згідно статті 26 Закону №1058, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2022 року по 31 березня 2022 року не менше 29 років.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що підставою для призначення пенсії за віком позивачу є наявність двох умов: відповідного віку та страхового стажу роботи.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058).

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі, Закон №1788) передбачено, зокрема, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі членства в колгоспах, незалежно від характеру, тривалості роботи і перерв. При цьому, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Аналогічний порядок обчислення стажу роботи застосовується і в тому разі, якщо не встановлювався мінімум трудової участі в громадському господарстві.

Згідно положень статті 62 Закону №1788, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788 постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Водночас, відповідно до пункту 1 Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника.

Відповідно до пункту 2 Основних положень трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно пункту 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки.

В разі відсутності рішення правління колгоспу або загальних зборів колгоспників або правонаступника про зарахування певного року до стажу роботи, через невиконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві з поважної причини, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю в такому порядку: загальна кількість відпрацьованих людино-днів ділиться на 25,4.

Наведені положення свідчать про те, що єдиною підставою для врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є виконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.

При цьому, суд вважає, що обчислення страхового стажу колгоспника у разі невиконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві проводиться за фактичною тривалістю у визначеному порядку.

Водночас, суд вважає, що обов`язок стосовно подання заяви на призначення пенсії та долучення додаткових документів покладається на позивача відповідно до «Порядку подання документів подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Згідно підпункту 2 пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Отже, на думку суду, Порядком №22-1 встановлено алгоритм дій, який дозволяє пенсійному органу, що призначає пенсію, в разі неналежного оформлення заяви, подання не всіх документів, в тому числі не подання оригіналів документів про вік, місце проживання, стаж, заробіток, звернутися до особи про необхідність в трьохмісячний строк дооформити документи, необхідні для належного розгляду заяви, зокрема про надання таких документів, виправлення недоліків поданої заяви, в тому числі й шляхом їх подання особисто до органу, що призначає пенсію. В разі достатності таких документів - прийняти рішення про призначення чи відмову в призначенні пенсії.

З трудової книжки позивач серії НОМЕР_1 вбачається, що у період з 09.10.1984 по 06.07.1997 позивач працював у в колгоспі «Червонофлотець».

В той же час, відповідач мотивував відмову у зарахуванні вище вказаного періоду роботи тим, що відсутні дані про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в колгоспі.

На виконання пункту 5 та 6 Порядку ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310 роботодавцем (колгоспом) вівся розділ V трудової книжки колгоспника, який називався «трудова участь у громадському господарстві», в якому зазначалися відомості встановлених у колгоспі річних мінімумів трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Так, у розділі V «трудова участь у громадському господарстві» трудової книжки колгоспника позивача серії НОМЕР_1 містяться відомості згідно з якими «прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві» в 1984 році встановлено 50, при цьому «виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві» позивача становить 56; за 1985 рік 280/310, за 1986 рік 280/323, за 1987 рік 280/331, за 1988 рік 280/331, за 1989 рік 280/320, за 1990 рік 280/329, за 1991 рік 280/335, за 1992 рік 280/329, за 1993 рік 265/365, за 1994 рік 265/340, за 1995 рік 265/289, за 1996 рік 265/312, за 1997 рік 265/306.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, та трудова книжка колгоспника позивача серії НОМЕР_1 містить інформацію про встановлений мінімум його трудової участі та фактично відпрацьований позивачем час в колгоспі «Червонофлотець» за спірний період, суд приходить до висновку, що позивачем відпрацьований встановлений мінімум трудової участі в колгоспі.

Щодо позовної вимоги в частині зарахування періоду роботи з 27.07.1983 по 13.09.1983 та з 29.09.1983 по 10.10.1984 згідно трудової книжки НОМЕР_2 , суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з оскаржуваного рішення період роботи позивача з 27.07.1983 по 13.09.1983 та з 29.09.1983 по 10.10.1984 згідно трудової книжки НОМЕР_2 не зараховано у зв`язку з відсутністю титульної сторінки трудової книжки.

При вирішенні даного спору в цій частині суд виходить з наступного.

На момент заведення трудової книжки позивача НОМЕР_2 та внесення відповідних записів, була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях затверджена постановою Госкомтруда СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі Інструкція № 162).

Підпунктом 1.1. Інструкції № 162 було встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Відповідно до пп. 2.10. - 2.11 Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома).

Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіту також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т.п.).

Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підставі документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Подібні правові приписи містить і діюча Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58, пунктом 4.1 якої передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Як слідує зі змісту спірного рішення №23 від 21.07.2022 року, обчислення страхового стажу проведено без врахування даних трудової книжки НОМЕР_2 від 27.07.1983 року, у зв`язку з відсутністю титульної сторінки трудової книжки.

Позивачем до матеріалів справи долучено титульну сторінку НОМЕР_2 від 27.07.1983 року, проте, при її дослідженні судом встановлено, що на титульному аркуші трудової книжки відсутня печатка підприємства, яке вперше заповнювало трудову книжку.

З дослідження копії трудової книжки, суд вбачає, що трудова книжка позивача в частині записів, починаючи з 27.07.1983 року до 10.10.1984 року, які охоплюють спірний період трудової діяльності позивача, заповнена відповідно до Інструкції № 162, записи в трудовій книжці про роботу позивача у зазначений період відповідають вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому, чітку дату звільнення з роботи за власним бажанням позивача, номери наказів та їх дати, посаду на якій працював позивач та відбиток печатки підприємства при прийнятті та звільненні з роботи.

Відсутність відтиску печатки на титульній сторінці трудової книжки, не є тим недоліком трудової книжки чи записів у них, за наявності якого трудовий стаж позивача не може вважатися підтвердженим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 275/615/17 (К/9901/768/17).

Разом із тим, суд додатково зазначає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальні недоліки оформлення записів трудової книжки, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства.

Крім того, Верховний Суд у іншій постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Суд зазначає, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії або у зарахуванні відповідного періоду роботи у стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що вищезазначені періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до його страхового стажу для призначення пенсії, оскільки такий підтверджений належними та достатніми доказами, а, відтак, рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області №23 від 21.07.2022 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 слід скасувати та зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу з урахуванням спірних періодів роботи, оскільки така відмова відповідача порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. (квитанція №32 від 11.08.2022 року).

Оскільки позов задоволено повністю, на користь позивача підлягають присудженню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Львівській області, Головного управління ПФУ у Вінницькій області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області №23 від 21.07.2022 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) період роботи у колгоспі з 09.10.1984 року по 06.07.1997 року в колгоспі «Червонофлотець» та періоди роботи з 27.07.1983 року по 13.09.1983 року в Будівельному комбінаті «Херсонпромбуд» та з 29.09.1983 року по 10.10.1984 року в СУ №4 треста «Комсомольскметаллургстрой» згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 27.07.1983 року та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кухар Н.А.