Справа № 140/4504/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4504/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом керівника Володимир-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області до Затурцівської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Володимир-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області звернувся з позовом до Затурцівської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у невжитті заходів щодо організації проведення робіт із встановлення меж гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення «Витік річки Турії», площею 0,2 га, яка розташована на території Затурцівської об`єднаної територіальної громади; зобов`язання відповідно до законодавчих вимог забезпечити організацію проведення робіт із встановлення меж гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення «Витік річки Турії», площею 0,2 га, яка розташована на території Затурцівської об`єднаної територіальної громади та закріплення їх в натурі (на місцевості).

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що розпорядженням виконавчого комітету Волинської обласної ради депутатів трудящих від 29.10.1976 №486-р водне джерело, з якого бере початок річка Турія, занесено до спеціального реєстру нових цінних об`єктів і взято під охорони держави. 01.12.1976 виконкому Затурцівської сільської ради видано охоронне зобов`язання на водне джерело, яке є пам`яткою при роди місцевого значення. В подальшому гідрологічну пам`ятку природи місцевого значення «Витік річки Турії» передано під охорону Затурцівській об`єднаній територіальній громаді, що підтверджується відповідним охоронним зобов`язанням від 21.08.2018 №381.

При проведенні Державною екологічною інспекцією у Волинській області перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства було встановлено, що відповідачем не забезпечено встановлення меж території заказників місцевого значення та винесено приписи на усунення вищевказаного порушення, які Затурцівською сільською радою не виконані.

Затурцівською сільською радою не вжито заходів щодо винесення меж гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення «Витік річки Турії» та не закріплено його межі в натурі (на місцевості), що у свою чергу унеможливлює належне використання та зберігання даного об`єкту природно-заповідного фонду, у зв`язку із чим існує ймовірність використання даної території не за цільовим призначенням, оскільки межі заказника невідомо де починаються та невідомо де закінчуються, земельна ділянка не внесена до Державного земельного кадастру.

Відсутність встановлених меж в натурі об`єкту природно-заповідного значення «Витік річки Турії» Затурцівської територіальної громади Володимир-Волинського району Волинської області фактично унеможливить збереження його природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.114).

Відповідач відзив на позов не подав, хоча копію ухвали від 29.06.2022 про відкриття провадження у адміністративній справі отримав 07.07.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.116).

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Волинській області в період з 01.07.2019 по 31.07.2019 проведено планову перевірку Затурцівської сільської ради щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, за наслідками якої складено акт (а.с.58-62).

За результатами перевірки державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Волинської області винесено припис від 01.08.2019 №000640, пунктом 10 якого зобов`язано відповідача у строк до 01.02.2020 забезпечити встановлення меж територій заказників місцевого значення на території Затурцівської сільської ради (а.с.69-70).

В подальшому Державною екологічною інспекцією у Волинській області з 16.01.2021 по 20.01.2021 проведено позапланову перевірку Затурцівської сільської ради щодо виконання вимог припису від 01.08.2019 №000640, за наслідками якої складено відповідний акт (а.с.49-53).

За результатами проведеної перевірки винесено припис від 21.01.2021 №000111 щодо необхідності виготовлення документів, яким зобов`язано відповідача забезпечити встановлення меж територій заказників місцевого значення на території Затурцівської сільської ради. Термін виконання даних вимог припису - до 01.06.2021 (а.с.52-53).

На запит Володимир-Волинської окружної прокуратури відповідач листом 08.06.2022 повідомив, що межі гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення «Витік річки Турія» не встановлено; вказана гідрологічна пам`ятка природи місцевого значення згідно Закону України від 28.04.2021 №1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» перейшла у комунальну власність; правовстановлюючі документи не виготовлялися, право власності на земельну ділянку не зареєстровано у зв`язку з відсутністю бюджетних призначень; у місцевому бюджеті відсутні кошти на проведення заходів з охорони об`єкта природно-заповідного фонду (а.с.88).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до вимог частин третьої-п`ятої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Водночас відповідно до частини третьої статті 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІІ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до норм вказаного Закону прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні «інтереси держави», що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В даному випадку, використання земельної ділянки на території Затурцівської об`єднаної територіальної громади площею 0,2 га Затурцівською сільською радою здійснюється із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки не проведені роботи із встановлення меж гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення «Витік річки Турія».

Статтею 2 Земельного кодексу України (далі ЗК України) встановлено, суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно із пунктом «д» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, окрім іншого, організація землеустрою та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно зі статтею 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, зокрема як землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 №2456-XII та статтею 43 Земельного кодексу України передбачено, що землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

У статті 79 ЗК України вказано, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Частина третя статті 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» вказує, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Приписами статті 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 №858-IV (далі Закон України №858-IV) визначено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки-використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 2 Закону України №858-IV передбачено, що землеустрій забезпечує, зокрема, встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Відповідно до статті 19 Закону України №858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Статтею 20 Закону України №858-IV передбачено, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі, зокрема, встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Відповідно до статті 22 Закону України №858-IV землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Згідно до статті 25 Закону України №858-IV проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів є одним з видів документації із землеустрою.

Стаття 26 Закону України №858-IV вказує, що замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Відповідно до положення статті 47 Закону України №858-IV проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою:

а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу;

б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму;

в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини;

г) проведення науково-дослідних робіт;

ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг;

д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

З огляду на зміст зазначених норм, на Затурцівську сільську раду покладається обов`язок із вчинення дій щодо замовлення проекту землеустрою, організації і встановлення меж території гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення «Витік річки Турії», а також здійснення контролю за його виготовленням.

Відсутність встановлених меж в натурі фактично унеможливлює збереження в природному стані вказаної пам`ятки, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу.

Відтак, враховуючи те, що відповідач, як орган місцевого самоврядування, який законом покликаний сприяти охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, має вживати заходи щодо дотримання охоронного режиму розміщеної на його території гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення «Витік річки Турії» шляхом здійснення робіт із землеустрою із відведення та винесення в натуру (на місцевості) меж земельної ділянки такого об`єкта, проте таких заходів не вжив, тому суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог прокурора та задоволення позову в цілому.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про природно-заповідний фонд України», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Затурцівської сільської ради щодо незабезпечення організації проведення робіт із встановлення меж гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення «Витік річки Турії», площею 0,2 га, яка розташована на території Затурцівської об`єднаної територіальної громади.

Зобов`язати Затурцівську сільську раду забезпечити організацію проведення робіт із встановлення меж гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення «Витік річки Турії», площею 0,2 га, яка розташована на території Затурцівської об`єднаної територіальної громади, та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Державна екологічна інспекція у Волинській області (4300, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Степана Бандери, будинок 20, );

Відповідач: Затурцівська сільська рада (45523, Волинська область, село Затурці, вулиця Липинського, будинок 66, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій