Справа № 500/2407/22
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/2407/22 пров. № А/857/11511/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Носа С.П., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі № 500/2407/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Баранюк А.З.,

час ухвалення рішення 14.07.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 7 квітня 2022 року № 97, яким ОСОБА_1 відмовлено у достроковому призначені пенсії за віком відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 , з 25.02.2022 дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач працює лікарем хірургом у КНП "Борщівська міська лікарня" Тернопільської області. Його страховий стаж роботи на даний час складає 33 роки та 2 місяці, вік становить більше 55 років.

25 березня 2022 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому дострокової пенсії відповідно до п. 4 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме при наявності віку більше 55 років та страхового стажу не менше 25 років, як особі з числа військовозобов`язаних, якій надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"

Листом від 11 квітня 2022 року за № 1900-0502-8/9928 відповідач повідомив позивача про відмову у призначені пенсії за віком.

Відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії від 7 квітня 2022 року за № 97 слідує, що право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п.4 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції від 3.10.2017 року за № 2148) мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, чоловіки після досягнення 55 років при наявності страхового стажу не менше 25 років.

При цьому відповідач зазначив, що підставою для відмови у призначення дострокової пенсії є те, що у посвідченні учасника бойових дій відсутній пункт та стаття Закону України "Про статус ветеранів війни", довідка про безпосередню участь, передбачена Порядком надання статусу УБД, видана після отримання посвідчення. Окрім того позивач не є військовослужбовцем та працює.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі № 500/2407/22 позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що посвідчення учасника бойових дій, видане позивачу 16.06.2015 Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, не містить необхідних даних щодо пункту і статті Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту для призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та не вбачається підстав для врахування органом Пенсійного фонду підтвердження особливого статусу наданих позивачем довідок Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. Миколи Пирогова від 14.04.2016 №160 та №193 від 25.04.2016, оскільки не відповідають формі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413.

Просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі № 500/2407/22 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги в справі, суд першої інстанції виходив з того, що на момент видачі вказаного посвідчення Постановою Кабінету Міністрів "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни" від 12 травня 1994 р. № 302 не передбачалося зазначення пункту та статті Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до кого установлено статус.

Крім того, позивачем надано ряд доказів на підтвердження того, що він брав безпосередню участь в антитерористичній операції.

Таким чином, позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зокрема, пільгами щодо призначення дострокової пенсії.

Суд першої інстанції прийшов до переконання, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 7 квітня 2022 року № 97, яким ОСОБА_1 відмовлено у достроковому призначені пенсії за віком відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та підлягає до скасування.

Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 працює лікарем хірургом у КНП "Борщівська міська лікарня" Тернопільської області.

На даний час його страховий стаж роботи складає 33 роки та 2 місяці, що не заперечується відповідачем.

25 березня 2022 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому дострокової пенсії відповідно до п. 4 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як особі з числа військовозобов`язаних, якій надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Вказане звернення було надіслано для розгляду за належністю до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Листом від 11 квітня 2022 року за № 1900-0502-8/9928 відповідач повідомив позивача про відмову у призначені пенсії за віком.

Відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії від 7 квітня 2022 року за № 97 слідує, що право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п.4 ст. 115 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції від 3.10.2017 року за № 2148) мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, чоловіки після досягнення 55 років при наявності страхового стажу не менше 25 років.

При цьому відповідач зазначив, що підставою для відмови у призначення дострокової пенсії є те, що у посвідченні учасника бойових дій відсутній пункт та стаття Закону України "Про статус ветеранів війни", а довідка про безпосередню участь, передбачена Порядком надання статусу УБД, видана після отримання посвідчення. Окрім того позивач не є військовослужбовцем та працює.

Додатково листом № 1563-1643/С-02/8-1900/22 від 25.04.2022 року Головне управління Пенсійного фонду у Тернопільській області додатково повідомило, що для засвідчення особливого статусу особи для призначення пенсії необхідно надати: посвідчення учасника бойових дій, а у разі відсутності в цьому посвідченні пункту і статті Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до якого надано статус, такі відомості підтверджуються органом, що видав посвідчення, або додаються документи, які підтверджують безпосередню участь цих осіб в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду із відповідним позовом.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За статтею 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення" військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Дана норма, кореспондується із п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яким встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20за призначенням пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно опису, до заяви додано копії паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудової книжки, військового квитка, посвідчення учасника бойових дій та довідки про безпосередню участь в АТО.

Отже, як видно право на призначення дострокової пенсії мають особи, яким надано статус учасника бойових дій, особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 5 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються посвідчення учасника бойових дій, довідка про період (періоди) участі у бойових діях або антитерористичній операції в районах її проведення, а для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 20 серпня 2014 № 413 (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з абзацом шостим пункту 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону).

Відповідно до матеріалів справи, 16.10.205 Державною службою України у справах ветеранів війни а учасників Антитерористичної операції, позивачу видано безтермінове посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , згідно якого пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (аркуш справи 27). На даний час вказане посвідчення не скасоване та є дійсним. Доказів протилежного судом не встановлено.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, на момент видачі вказаного посвідчення Постановою Кабінету Міністрів "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни" від 12 травня 1994 р. № 302 не передбачалося зазначення пункту та статті Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до кого установлено статус.

Колегія суддів зазначає, що стаття 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначає учасниками бойових дій не лише військовослужбовців. Крім того статус учасника бойових дій підтверджується відповідним посвідченням.

Крім того, позивачем надано ряд доказів на підтвердження того, що він брав безпосередню участь в антитерористичній операції, а саме:

довідкою про участь особи в антитерористичній операції за № 160 від 14.04.2016 року, виданою Першим добровольчим мобільним шпиталем ім. Миколи Пирогова підтверджується, що позивач в період з 6 березня 2015 року по 6 квітня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в районі проведення антитерористичної операції в секторі "С" зони АТО (аркуш справи 21);

довідкою про участь особи в антитерористичній операції за № 193 від 25.04.2016 року, виданою Першим добровольчим мобільним шпиталем ім. Миколи Пирогова підтверджується, що позивач в період з 6 березня 2015 року по 6 квітня 2015 року та з 1 травня 2015 року по 30 травня 2015 року перебував у складі Першого добровольчого мобільного шпиталю, який дислокується в секторі "С" зони АТО на території Донецької та Луганської областей згідно з розпорядженням першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ від 15.12.2014 року за № 347/2584 та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в районі проведення антитерористичної операції в секторі "С" зони АТО (аркуш справи 22);

витягом з наказу керівника Антитерористичного центру № 0150 від 8 червня 2015 року підтверджено, що позивача в період з 7 березня по 8 квітня 2015 року, як хірурга, було залучено до проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях з відрядженням в райони її проведення з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в Донецькій та Луганській областях (аркуш справи 23);

з копії витягу з наказу № ПДМШ-А-020 від 5 березня 2015 року, виданого Першим добровольчим мобільним шпиталем ім. Миколи Пирогова слідує, що позивача було відряджено з 6 березня 2015 року по 6 квітня 2015 року до сектору "С" м. Артемівськ Донецької області як лікаря-хірурга для виконання завдань в зоні АТО (аркуш справи 25);

з копії витягу з наказу № ПДМШ-А-026 від 28 квітня 2015 року, виданого Першим добровольчим мобільним шпиталем ім. Миколи Пирогова, слідує, що позивача було відряджено з 1 травня 2015 року по 30 травня 2015 року до сектору "С" м. Артемівськ Донецької області як лікаря-хірурга для виконання завдань в зоні АТО (аркуш справи 26);

з копій посвідчення про відрядження в період з 7 березня 2015 року по 8 квітня 2015 року слідує, що позивач перебував у м. Артемівську Донецької області в якості хірурга з виконання завдань в зоні АТО, а в період з 2 травня 2015 року по 29 травня 2015 року перебував у м. Попасна в секторі "С" зони АТО з виконанням тих же завдань (аркуш справи 24).

Оскільки належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій ніким не оскаржувалася, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зокрема, пільгами щодо призначення дострокової пенсії.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги, що позивач досяг 55 років та має необхідний загальний стаж, суд першої інстанції вірно вказав, що він має право на призначення дострокової пенсії за віком на підставі статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі № 500/2407/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді С. П. Нос
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 05 жовтня 2022 року