Справа № 500/3055/22
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3055/22

28 вересня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П. за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якому просить: зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період роботи трактористом в колишньому колгоспі ім. Леніна в період 01.09.1977 по 15.10.1979, що в с.Переволока, Чортківського (на той час Бучацького) району, Тернопільської області, перерахувавши пенсію призначену 07.10.2021 за віком, та виплату недоплачених сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про перерахунок пенсії, з урахуванням всіх років роботи, а саме трактористом в колишньому колгоспі ім.Леніна в період з 01.09.1977 по 15.10.1979, що в с.Переволока, Чортківського (на той час Бучацького) району, Тернопільської області у відповідності до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідачем відмовлено у перерахунку мотивуючи тим, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком подаються документи про стаж, що визначені порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Беручи до уваги те, що ним повідомлено осіб, з якими працював у наведеному господарстві, позивач вважає вказану відмову протиправною, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 12.09.2022 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивачу з 07.10.2021 виплачується пенсія за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До страхового стажу враховано всі періоди згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 05.04.1982, даних персоніфікованого обліку та інших додатково наданих документів. Відомості про роботу позивача у період з 01.09.1977 по 15.10.1979 в колгоспі ім. Леніна в пенсійній справі відсутні та не підтверджені жодними первинними документами. 21.06.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області отримано заяву позивача із проханням провести перерахунок пенсії. Дану заяву розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян" і за результатами розгляду звернення надано письмову відповідь. Натомість підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення (перерахунок) пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані відповідно до Порядку№ 22-1.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позові, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_1 повідомив, що згідно з архівною довідкою відсутні відомості про його роботу у спірний період. Натомість він постійно працював трактористом в колишньому колгоспі ім.Леніна в період з вересня 1977 по 15.10.1979, що в с.Переволока, Чортківського (на той час Бучацького) району, Тернопільської області, на гусеничному тракторі. У вказаний період був зайнятий повний робочий день без простою.

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши свідчення позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 07.10.2021 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.33).

21.06.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням всіх років роботи, а саме трактористом в колишньому колгоспі ім.Леніна в період з 01.09.1977 по 15.10.1979 (а.с.34).

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 01.07.2022 №2366-2491/З-02/8-1900/22 повідомлено, що в матеріалах пенсійної справи відсутні документи про періоди роботи в колгоспі за 1997-1979 роки та рекомендовано надати у відділ обслуговування громадян (сервісний центр) територіального органу Пенсійного фонду України уточнюючу довідку про те, що він працював в колгоспі із зазначенням встановленого мінімуму та кількості відпрацьованих вихододнів (а.с.11).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Приписами 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначено ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою, зокрема, передбачено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно із ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком №22-1.

Пунктом 1.1 Порядку №22-1 передбачено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до п.3.3 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно з п.4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до п.4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку № 22-1).

Як встановлено судом, 21.06.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням всіх років роботи, а саме трактористом в колишньому колгоспі ім.Леніна в період з 01.09.1977 по 15.10.1979.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 01.07.2022 №2366-2491/З-02/8-1900/22 повідомлено, що в матеріалах пенсійної справи відсутні документи про періоди роботи в колгоспі за 1997-1979 роки та рекомендовано надати у відділ обслуговування громадян (сервісний центр) територіального органу Пенсійного фонду України уточнюючу довідку про те, що він працював в колгоспі із зазначенням встановленого мінімуму та кількості відпрацьованих вихододнів.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

Згідно з п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до п.20 Порядку № 637, п.12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121, правління Пенсійного фонду України постановою від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 затвердило Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії (далі Порядок № 18-1).

Згідно із п.1, 2 Порядку № 18-1, він визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктами 3, 4 Порядку № 18-1 передбачено, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Згідно із п.6, 7, 9, 10 Порядку № 18-1, основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право:

-заслуховувати на своєму засіданні особу, яка подала заяву про підтвердження стажу роботи, або її законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально;

-запрошувати на засідання як консультантів та експертів фахівців центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій;

-отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку;

-інформувати територіальні органи Пенсійного фонду України з питань, що входять до компетенції Комісії.

Комісії повідомляють заявника про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та розглядають її не пізніше двох місяців з дня звернення за підтвердженням стажу роботи.

Рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи (додаток 1) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.

Відповідно до п.12, 13, 14 Порядку № 18-1, територіальні органи Пенсійного фонду України надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

Заява про підтвердження стажу роботи разом з документами, визначеними у пункті 11, абзаці дев`ятому пункту 12 цього Порядку, протягом п`яти робочих днів передаються на розгляд Комісії.

Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.

Таким чином, у разі якщо в трудовій книжці позивача, який звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установленого для окремих категорій працівників, за заявою позивача, або його довіреної особи проводиться засідання Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, утвореної при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Як слідує з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 01.07.2022 №2366-2491/З-02/8-1900/22 відповідачем повідомлено, що в матеріалах пенсійної справи відсутні документи про періоди роботи в колгоспі за 1997-1979 роки та рекомендовано надати у відділ обслуговування громадян (сервісний центр) територіального органу Пенсійного фонду України уточнюючу довідку про те, що він працював в колгоспі із зазначенням встановленого мінімуму та кількості відпрацьованих вихододнів.

Позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме на посаді тракториста за період з 01.01.1977 по 15.10.1979, разом з тим всупереч вимогам п.3.3, п.4.2 Порядку № 22-1 відповідач не надав доказів того, що позивач отримав відповідні роз`яснення з питань перерахунку пенсій, зокрема можливості звернутися із окремою заявою відносно вирішення пенсійним органом відповідних питань.

Більше того, відповідач, отримавши звернення позивача про перерахунок пенсії з урахуванням роботи трактористом в колишньому колгоспі ім.Леніна в період з 01.09.1977 по 15.10.1979, всупереч вимогам п.4.3 Порядку №22-1, не прийняв відповідного процесуального рішення про перерахунок/відмову у перерахунку пенсії, а протиправно розглянув заяву у порядку Закону України "Про звернення громадян", чим порушив права та законні інтереси позивача.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 18.06.2020 у справі N 265/4170/17, від 09.09.2021 у справі N 160/12588/19.

Суд зауважує, що з аналізу наведених вище норм чинного законодавства слідує певний, законодавчо визначений, порядок перерахунку пенсій, який передбачає звернення особи, яка вважає наявним у себе права на перерахунок пенсії, з заявою та доданням підтверджуючих документів, за результатами розгляду яких орган Пенсійного фонду приймає одне з рішень: призначає чи відмовляє у перерахунку пенсії.

У разі не відповідності поданих заявником документів вимогам законодавства або у разі їх недостатності, відповідач в силу вимог положень 4.2 Порядку N 22-1 не був позбавлений можливості витребувати вказані документи, однак розглянувши, як самостійно вказує Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у відзиві звернення ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії, у відповідача виник обов`язок щодо прийняття одного з рішень, передбаченого Порядком N 21-1, про перерахунок або відмову у перерахунку пенсії, а не надання роз`яснень в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Згідно із ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог, а саме зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку № 22-1.

Водночас суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в іншій частині у зв`язку із тим, що відповідачем процесуальне рішення про перерахунок/відмову у перерахунку пенсії позивачу не приймалось, тобто фактично заява ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по суті розглянутою не була, а тому суд зазначає, що в цьому випадку позивачем неналежним чином обраний спосіб захисту своїх прав, оскільки суд за встановлених у цій справі обставин не має права втручатися в діяльність відповідача шляхом його зобов`язання перерахувати та виплачувати його пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Саме Комісія з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, утворена при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, наділена певними повноваженнями, достатніми для того щоб забезпечити наявність при розгляді заяви позивача всіх документів, підтверджуючих право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, або відсутності такого права та прийняти обгрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позов підлягає до задоволення частково, то суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору розмірі 496,20 грн. згідно квитанції №32 від 22.08.2022 на суму 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.4).

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.06.2022.

Зобов`язати Головну управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.06.2022 відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, з урахуванням висновків суду в мотивувальній частині рішення суду.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Мандзій О.П.