Справа № 500/2332/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/2332/22 пров. № А/857/11522/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Глушка І.В., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року (ухвалене головуючим суддею Чепенюк О.В. о 12 год. 45 хв. у м. Тернопіль, повне судове рішення складено 14 липня 2022 року) у справі № 500/2332/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила:

визнати протиправним та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом від 16.02.2022 №593/03-16, в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу 1 рік та 4 місяці за період роботи за 1994 рік і 1996 рік та здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 01.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що позивач 10.12.2021 звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, на яку отримала оскаржувану відмову у зарахуванні додаткового страхового стажу через неповні дані у первинних документах та, відповідно, відмову у перерахунку пенсії. З таким рішенням позивач не погоджується та зазначає, що надані первинні документи (довідка про заробітну плату №100, видана 08.12.2021 Державним підприємством (далі ДП) «Ягільницький кінний завод») підтверджують її страховий стаж. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перевірку достовірності виданої довідки на підставі первинних документів, якою встановлено відсутність у записах нарахувань заробітної плати «по батькові» позивачки, проте такі обставини не свідчать про неможливість зарахувати відповідний період трудової діяльності до страхового стажу

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 57 від 16.02.2022 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу 1 рік 4 місяці за період роботи за 1994 рік і 1996 рік та здійснити з 01.12.2021 перерахунок її пенсії.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що довідка про заробітну плату у розумінні Порядку №637 є належними і допустимими доказами, що підтверджує спірний період роботи позивачки. Разом з тим, у період 1996 року виявлені розбіжності щодо відпрацьованих місяців і суми заробітку у відомостях довідки №100 від 08.12.2021 та книги нарахування заробітної плати. При цьому загальна кількість відпрацьованих місяців не змінилася та становить 4 місяці за 1996 рік та повний 1994 рік.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки були відсутні клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що згідно з відомостями паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 30.11.1999, підтверджується особа позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 06.12.2003 отримує пенсію за віком (а.с.52).

10.12.2021 (реєстраційний номер 4708, про що зазначено у рішенні про відмову у здійсненні перерахунку пенсії) позивачка звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, до якої долучила довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 100, видану 08.12.2021 ДП «Ягільницький кінний завод», за період з січня по грудень 1994 року та з вересня по грудень 1996 року (а.с.8). У довідці зазначено, що її видано на підставі Книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1994, 1996 роки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за результатами розгляду заяви позивачки та доданих до неї документів, прийняло рішення № 57 від 16.02.2022, яким відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії через те, що виявлені розбіжності у довідці про заробіток під час перевірки первинних документів контрольно-перевірочним відділом № 1, про що складено акт № 4375 від 20.12.2021, а саме: у первинних документах стажу і заробітку по батькові, за 1994 рік скорочений запис, а за 1996 рік не вказано (а.с.7).

Позивач вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003(далі - Закон № 1058).

Згідно з положеннями ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

В спірний період роботи позивача діяли норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII), відповідно до ч. 1 ст. 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 було затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637), пунктом першим якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи зі змісту пункту 3 Порядку №637, підтвердження трудового стажу необхідне в разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

З огляду на вказані вище норми права, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Разом з цим, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості зазначені неповні чи неточні відомості про роботу працівника у певний період, то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, на підставі яких можна дійти висновку, де і протягом якого періоду працював працівник. Ці документи можуть бути видані роботодавцем (його правонаступником), архівними установами, до яких передано документи з особового складу для зберігання. Якщо є можливість підтвердити трудовий стаж даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, то використовуються ці відомості.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що спірні періоди роботи з січня по грудень 1994 року та з вересня по грудень 1996 року в ДП «Ягільницький кінний завод» не підтверджені записами трудової книжки позивачки (копію трудової книжки оглянуто з в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 ), а тому остання надала відповідачу разом з заявою про перерахунок пенсії довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 100, видану 08.12.2021 ДП «Ягільницький кінний завод», до якої включені нарахування заробітної плати за кожен місяць цих періодів (а.с.8).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перевірку достовірності подання довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за 1994 та 1996 роки для підтвердження стажу роботи. За результатами проведеної перевірки складено акт № 4375 від 20.12.2021 (а.с.47-49). В акті зазначено, що при перевірці використано книги нарахування заробітної плати працівникам за 1994 та 1996 роки.

Під час перевірки пред`явлено книгу нарахування заробітної плати за 1994 рік (на титульній сторінці зроблено запис: «МПВЯ «Нагірянське»; 1994 рік; Книга обліку розрахунків по оплаті праці), в якій на 3 сторінці під порядковим номером 40 проводилось нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за відпрацьовані нею дні з січня по грудень 1994 року. Розбіжностей між фактичними даними про заробіток і даними довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №100 від 08.12.2021 перевіркою не виявлено.

У книзі нарахування заробітної плати за 1996 рік (на титульній сторінці зроблено запис: «1996 рік; Постійні від.№2») на 1 сторінці книги під порядковим номером 2 нараховано ОСОБА_2 (по батькові не вказано) заробітну плату за червень, липень, серпень та грудень 1996 року. Виявлено розбіжність між фактичними даними про заробіток і даними довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 100 від 08.12.2021. Фактично заробіток ОСОБА_2 за 1996 рік становить 65,73 грн, що на 141,64 грн, менше ніж зазначено у довідці.

Під час перевірки інших документів, які б підтверджували факт роботи ОСОБА_1 в Ягільницькому кінному заводі за 1994 та 1996 роки не пред`явлено (а.с.9-10).

ДП «Ягільницький кінний завод» видано нову довідку № 107 від 20.12.2021 з відомостями про заробітну плату ОСОБА_1 за період з січня 1994 року по грудень 1994 року та з червня 1996 року по серпень 1996 року, грудень 1996 року, з відомостями про заробітну плату, які відповідають первинним документам та з урахуванням висновків акту від 20.12.2021 (а.с.50).

Оскаржувана відмова в здійсненні перерахунку пенсії позивачці від 16.02.2022 обґрунтована встановленою перевіркою невідповідністю виданої довідки про заробітну плату первинними документам.

Позивачка стверджує, що вона і є тією особою, яка працювала у 1994 та 1996 роках в ДП «Ягільницький кінний завод», на підтвердження чого надала до суду першої інстанції додаткові докази.

Так, довідкою № 118, виданою 15.04.2022 ДП «Ягільницький кінний завод», підтверджується, що в книзі обліку розрахунків по оплаті праці за 1994 рік працівника ОСОБА_1 записано скорочено ОСОБА_3 , а має бути ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до довідки № 116, виданої 22.02.2022 ДП «Ягільницький кінний завод», в книзі обліку розрахунків по оплаті праці за 1996 рік працівника ОСОБА_1 записано скорочено ОСОБА_3 , а має бути ОСОБА_1 (а.с.12)

Також у цих довідках зазначено, що прізвище « ОСОБА_4 » єдине на підприємстві.

Згідно з довідкою № 207, виданою 23.02.2022 Нагірянською сільською радою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована і проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Повних однофамільців даної особи ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на території Нагірянської сільської ради немає (а.с.13).

Також з матеріалів пенсійної справи позивачки долучено до цієї справи копію довідки, видану ДП «Ягільницький кінний завод» № 260 від 17.11.2003 про те, що ДП «Ягільницький кінний завод» є правонаступником Чортківського міжгосподарського підприємства «Нагірянське» (а.с. 53).

З огляду на зазначене вище, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що спірні періоди 1994 року та 1996 року в ДП «Ягільницький кінний завод», вказані у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 100, виданій 08.12.2021 ДП «Ягільницький кінний завод», стосуються трудової діяльності саме позивачки ОСОБА_1 та були безпідставно не взяті до уваги відповідачем через допущене неповне зазначення по батькові особи, чи не зазначення по батькові взагалі. Встановлено, що йдеться про одну і ту ж особу ОСОБА_1 і підстав для неврахування відомостей довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 100, видану 08.12.2021 ДП «Ягільницький кінний завод», немає.

Відтак, довідка про заробітну плату у розумінні Порядку № 637 є належними і допустимими доказами, що підтверджує спірний період роботи позивачки. Разом з тим, у період 1996 року виявлені розбіжності щодо відпрацьованих місяців і суми заробітку у відомостях довідки № 100 від 08.12.2021 та книги нарахування заробітної плати. При цьому загальна кількість відпрацьованих місяців не змінилася та становить 4 місяці за 1996 рік та повний 1994 рік.

Колегія суддів враховуючи встановлені обставини справи вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зарахування спірного періоду до страхового стажу позивачки.

Крім цього, суд апеляційної інстанції поділяє думку суду першої інстанції, що вірним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 57 від 16.02.2022 про у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Крім цього, суд апеляційної інстанції підтримує позицію, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визначення пенсійному органу зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу 1 рік 4 місяці за період роботи за 1994 рік і 1996 рік та здійснити з 01.12.2021 перерахунок її пенсії.

Саме такий спосіб є належним та ефективним заходом захисту порушених прав, забезпечить ефективне поновлення порушених прав позивача.

Слід зазначити, що задоволення цих позовних вимог не буде втручанням в дискреційні повноваження відповідача, оскільки адміністративний суд у такий спосіб не підміняє інший орган державної влади, зокрема, шляхом обрахунку кількості років з урахуванням спірного періоду чи розміру призначення пенсії, а вказує на визначення відповідачу зобов`язання вчинити кореспондуючі праву на пенсійне забезпечення позивача дії.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі № 500/2332/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська