Справа № 380/8552/22
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8552/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації, у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у наданні соціальної допомоги, гарантованої Конституцією України;

- зобов`язати відповідача виконати вимоги Конституції України щодо соціального захисту населення;

- скасувати повідомлення б/н справа №563698, винесене 17.05.2022;

- виплатити соціальну допомогу, яка належить позивачу по закону у відповідності фактичних доходів.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що єдиним його доходом є допомога по догляду за його матір`ю. У зв`язку з відсутністю інших доходів звернувся до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації щодо надання йому допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». Про відмову у наданні такої допомоги позивача, за його словами, належним чином не повідомили. Відповідь на заяву позивачу надана 06.06.2022 в Управлінні соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації наручно. З наданого позивачу розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї для призначення державної соціальної допомоги вбачається, що сукупний дохід сім`ї за 6 місяців, що передують місяцю звернення за допомогою становить 19 500,00 грн. Позивач вказує, що таких доходів він не отримує, відтак звернувся до суду з цим позовом, у якому просить зобов`язати відповідача виплатити належну йому соціальну допомогу.

Ухвалою судді від 21.06.2022 позивача звільнено від сплати судового збору.

Ухвалою судді від 21.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якій проти задоволення позовних вимог заперечує повністю. Вказує, що при розрахунку позивачу допомоги відповідач діяв на підставі норм Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» та «Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги».

Ухвалою суду від 09.08.2022 витребувано в Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації належним чином засвідчені копії заяви ОСОБА_1 про надання державної соціальної допомоги, рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги та документи, які стали підставою для прийняття такого рішення.

Відповідач на виконання ухвали суду від 09.08.2022 подав докази, які надійшли до суду 26.08.2022 за вх. №55386.

При цьому відповідачем подано повідомлення про відмову в наданні державної соціальної допомоги та рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї у справі №45654. Натомість позивач оскаржує повідомлення про відмову в наданні державної соціальної допомоги у справі №563698.

Відтак ухвалою суду від 08.09.2022 суд витребував в Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації належним чином засвідчені копії заяви ОСОБА_1 про надання державної соціальної допомоги, рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги у справі №563698 та документи, які стали підставою для прийняття такого рішення.

На виконання ухвали суду від 08.09.2022 Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації у Львівській області повідомило, що подало суду належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для прийняття рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги позивачу, а саме: копію заяви гр. ОСОБА_1 про призначення усіх видів допомоги компенсацій та пільг від 10.05.2022; копію розрахунку сукупного доходу сім`ї для призначення державної соціальної допомоги від 17.05.2022; копію розрахунку сукупного доходу сім`ї для призначення державної соціальної допомоги від 17.05.2022; копію рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги від 17.05.2022, копію повідомлення гр. ОСОБА_1 про відмову в наданні державної соціальної допомоги від 17.05.2022 у справі №445654. Однак в позовних вимогах позивач оскаржує повідомлення про відмову в наданні державної соціальної допомоги від 17.05.2022 у справі №563698. З цього приводу відповідач повідомляє, що при повторному роздрукуванні повідомлення про відмову в наданні державної соціальної допомоги позивачу комп`ютерна програма самостійно присвоює інший номер справи, що в свою чергу унеможливлює надати суду витребувані докази, а саме рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за №563698.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач, ОСОБА_1 , 10.05.2022 звернувся до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації із заявою про призначення йому державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, до якої долучив декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Згідно з повідомленням у справі №563698 від 17.052022 позивачу відмовлено в наданні державної соціальної допомоги.

Позивач, стверджуючи, що відповідач у встановлений строк не проінформував його щодо розгляду заяви про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та протиправно не призначив такої допомоги, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон №1768-III) спрямований на реалізацію конституційних гарантій прав громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Відповідно до ст. 1 Закону №1768-III державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України (ст. 3 Закону №1768-III). При цьому, малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї (ст. 1 Закону №1768-III).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1768-III розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац 7 ст. 1 Закону №1768-III).

Прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону №1768-III державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Відповідно до ст. 4 Закону №1768-III призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.

Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога), передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», перелік документів, необхідних для призначення такої допомоги, а також підстави для припинення її виплати визначає «Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (далі - Порядок №250).

Відповідно до п. 5 Порядку №250, для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи:

- заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики;

- декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);

- довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

- довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності).

Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються органами соціального захисту населення, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.

Відповідно до п. 7 Порядку №250, розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та середньомісячним сукупним доходом малозабезпеченої сім`ї.

Розмір прожиткового мінімуму для сім`ї залежить від її складу і визначається як сума прожиткових мінімумів, розрахованих і затверджених відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до п. 9 Порядку №250, середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців. Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632.

Згідно приписів п. 10 Порядку №250, державна соціальна допомога не призначається, якщо:

1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

2) особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням державної соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень;

3) у власності малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок), крім житла, яке розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, у населених пунктах на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, та у населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, або житла, непридатного для проживання, що підтверджено актом обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири), за формою згідно з додатком до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505;

4) у власності малозабезпеченої сім`ї є більше ніж один автомобіль, транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації, з дати випуску якого минуло менше ніж 15 років (крім мопеда і причепа).

Відповідно до п. 11 Порядку №250 органи соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від підприємств, установ, організацій інформацію, необхідну для призначення державної соціальної допомоги та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за її призначенням.

Відомості, зазначені в цьому пункті, можуть надаватися органу соціального захисту населення у паперовому та електронному вигляді.

Перевірка належності фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, до першої - третьої груп платників єдиного податку проводиться органом соціального захисту населення з використанням даних з Реєстру платників єдиного податку.

Згідно з п. 20 Порядку №250 державна соціальна допомога призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Якщо до заяви не додано всіх необхідних документів, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про те, які документи у місячний строк потрібно подати додатково.

Орган соціального захисту населення інформує уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про прийняття документів із зазначенням дати їх прийняття, а також документів, які необхідно у місячний строк подати додатково (шляхом надання/надсилання йому повідомлення у паперовому або електронному вигляді (за наявності електронної пошти).

Відповідно до п. 21 Порядку №250 рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис).

Рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні може бути оскаржено заявником в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Згідно з п. 4.10 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженою Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 19.09.2006 №345 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 жовтня 2006 р. за № 1098/12972, не пізніше 10 днів від дня подання заяви і всіх необхідних документів, якщо інше не передбачено законодавством, заявнику, його опікуну (піклувальнику), іншому законному представнику чи уповноваженій ним особі, уповноваженій особі ОТГ, яка приймала заяву про призначення соціальної допомоги, за згодою заявника видається повідомлення (надсилається поштою/ електронною поштою / засобами мобільного зв`язку (смс-повідомленням) про призначення соціальної допомоги (або відмову в її призначенні), про що робиться відповідний запис у Журналі видачі довідок та повідомлень (додаток 10), який зберігається у інформатора (в окремих випадках - координатора (головного спеціаліста) з прийому).

Як встановлено з матеріалів справи, позивач 10.05.2022 звернувся до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Вказана заява прийнята та зареєстрована відповідачем 10.05.2022 за №17-217.

Відповідач 17.05.2022 прийняв рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї у справі №445654. Підстава відмови: середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно з розрахунком середньомісячного сукупного доходу сім`ї для призначення державної соціальної допомоги від 17.05.2022 фактичний розмір доходу дорівнює 231,10 грн; розрахований розмір доходу 19 500,00 грн; сукупний дохід сім`ї за 6 місяців, що передують місяцю звернення за допомогою становить 19 500,00 грн; середньомісячний дохід сім`ї 3 250,00 грн.

Втім суд зауважує, що належних та достатніх доказів щодо розміру сукупного доходу сім`ї позивача відповідач до суду не надав. При цьому, з яких відомостей та на підставі чого управлінням визначено конкретні суми сукупного доходу сім`ї та на 1 члена сім`ї позивача відповідачем не зазначено, незважаючи на те, що суд ухвалами від 09.08.2022 та від 08.09.2022 витребував у відповідача усі документи, які стали підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні допомоги.

Відтак, з розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї, який здійснив відповідач для призначення державної соціальної допомоги, неможливо встановити дійсні обставини щодо розрахованого доходу сім`ї позивача.

Таким чином, відмова у призначенні позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з підстав того, що середньомісячний сукупний дохід перевищує рівень прожиткового мінімуму для сім`ї перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму сім`ї, є безпідставною та необґрунтованою, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскільки відповідачем жодних доказів отримання позивачем доходів в розмірі, вказаному у розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї до суду не надано.

Окрім цього, рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї не містить порядку оскарження, як цього вимагає п. 21 Порядку №250.

Водночас, за твердженням позивача, рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні він не отримував. Повідомлення про відмову в наданні державної соціальної допомоги у справі №563698 позивач отримав наручно 06.06.2022.

Відповідач доказів на спростування вказаного твердження позивача не надав.

Зважаючи на імперативно встановлений обов`язок органу соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви прийняти рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні та надіслати таке наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї, а також враховуючи статус Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації у відповідних правовідносинах як суб`єкта владних повноважень, суд вважає, що саме відповідач у випадку виникнення спору повинен довести факт надіслання уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї прийнятого рішення.

Втім виконання свого обов`язку, передбаченого п. 21 Порядку №250 відповідач не довів.

Отже, перевіривши відповідність дій відповідача на відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає, що відмовляючи позивачу у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом №1768-III та Порядком № 250, відтак, кваліфікує такі дії відповідача як протиправні.

Встановивши протиправність дій відповідача в контексті спірних правовідносин, суд відповідно до наданих йому повноважень п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у наданні соціальної допомоги гарантованої Конституцією у спосіб: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні державної соціальної допомоги позивачу та скасувати рішення відповідача від 17.05.2022 з реєстраційним номером №445654 про відмову позивачу в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Щодо вимоги позивача скасувати повідомлення б/н справа №563698, винесене 17.05.2022, суд виходить з такого.

Насамперед суд звертає увагу на те, що у позовних вимогах позивач просить скасувати повідомлення у справі №563698, копія якого долучена ним до позовної заяви.

Натомість відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів від 09.08.2022 надано повідомлення про відмову в наданні державної соціальної допомоги у справі №445654 та рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї із реєстраційним номером №445654.

Суд ухвалою від 08.09.2022 повторно витребував у відповідача чином засвідчені копії заяви ОСОБА_1 про надання державної соціальної допомоги, рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги у справі №563698 та документи, які стали підставою для прийняття такого рішення.

З цього приводу відповідач повідомив, що при повторному роздрукуванні повідомлення про відмову в наданні державної соціальної допомоги позивачу комп`ютерна програма самостійно присвоює інший номер справи, що в свою чергу унеможливлює надати суду витребувані докази, а саме рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї з реєстраційним номером №563698.

Зважаючи на доводи сторін та подані ними докази, суд доходить висновку, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з винесенням відповідачем рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги від 17.05.2022 з реєстраційним номером №445654.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальним актом згідно з п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Натомість повідомлення, яке просить скасувати позивач, є лише способом інформування заявника про прийняте рішення органу соціального захисту населення, не породжують, не змінюють та не припиняють прав та обов`язків позивача у сфері публічно-правових відносин та не можуть безпосередньо заподіяти йому майнову чи іншу шкоду, тобто не є актом індивідуальної дії у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

До того ж, норма ст. 10 Закону №1768-III та п. 21 Порядку №250 передбачає оскарження власне рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні, а не повідомлення про призначення соціальної допомоги (або відмову в її призначенні).

Отже, оскільки скасуванню підлягає рішення суб`єкта владних повноважень як індивідуальний акт, згадані повідомлення не можуть бути скасовані, тому відповідна позовна вимога задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача виплатити соціальну допомогу, яка належить позивачу по закону у відповідності фактичних доходів, то така не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Державна соціальна допомога призначається на підставі відповідного рішення органу соціального захисту населення.

Як встановлено судом, рішенням Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації від 17.05.2022 з реєстраційним номером №445654 ОСОБА_1 відмовлено у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Вказаного рішення позивач не отримував та з підставами для відмови належно не ознайомлений, що позбавило його можливості оскаржити такі по суті.

Разом з тим під час судового розгляду справи суд встановив, що рішення, яким позивачу відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги, прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та дійшов висновку про скасування такого.

Так, згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки призначення державної соціальної допомоги здійснюються органами соціального захисту населення, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єкта владних повноважень та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права позивача на призначення державної соціальної допомоги. Вказане не дозволяє покласти на відповідача зобов`язання щодо виплати позивачу державної соціальної допомоги,

У цьому випадку належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення державної соціальної допомоги, зареєстрованої 10.05.2022 за №17-217, з врахуванням позиції суду, викладеної в цьому рішенні (дослідити наявну інформацію про отриманні доходи позивача; інформацію про склад сім`ї, для обрахунку допомоги).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору ухвалою судді від 21.06.2022, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись статтями 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації щодо відмови у наданні державної соціальної допомоги ОСОБА_1 .

Скасувати рішення Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації від 17.05.2022 з реєстраційним номером №445654 про відмову ОСОБА_1 в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення державної соціальної допомоги, зареєстрованої 10.05.2022 за №17-217, з врахуванням позиції суду, викладеної у рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень підп. 15.5 п. 15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації (79000, м. Львів, вул. Винниченка, 18; ).

Суддя Сидор Н.Т.